ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

28 травня 2024 року                                                                    м. Чернівці
справа № 725/7520/23
провадження №22-ц/822/446/24
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого        Перепелюк І. Б. 
суддів: Височанської Н.К., Лисака І.Н.
секретар Факас А.В.
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1   на ухвала Першотравневого районного суду м.Чернівців від 13 березня 2024 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2 , третя особа  ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
встановив:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа  ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним.  13.09.2020 року ОСОБА_2 зобов`язався згідно розписки від 13.09.2020 року, передати їй грошові кошти в сумі 35 000 тисяч евро, що еквівалентно згідно курсу Національного банку України станом на 13.09.2020 року 974 211,00 грн, які він позичив в борг ОСОБА_5 .
У вказаний строк відповідач борг не повернув.
Позивач просила стягнути з відповідача на її користь борг в сумі 35 000 євро, що станом на 13.09.2023 року еквівалентно 1 154 904,50 грн та судові витрати.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівців від 13 березня 2024 року позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - залишено без розгляду.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити резолютивну частину ухвали Першотравневого районного суду м.Чернівців від 13 березня 2024 року в частині судових витрат, та стягнути з позивачки ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в сумі 2 000 грн.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
       В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 вважає, що судом першої інстанції порушені норми процесуального права, що є підставою для зміни ухвали в частині розміру стягнутих витрат на правничу допомогу. Вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 8000грн. належними та допустимими доказами не підтверджені. Просить визначити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають відшкодуванню в 2000грн. 
        
Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа  ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.
Позивач в судові засіданні жодного разу не з`являлась, не зважаючи на те, що повідомлялась судом про час та місце розгляду справи за адресою її місця проживання, яка вказана у позовній заяві підписаній особисто позивачкою. 

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За вимогами частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Постановляючи оскаржувану у даній справі ухвалу в частині задоволення заяви відповідача про стягнення судових витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, суд першої інстанції дійшов до висновку про зловживання позивачем процесуальними правами та стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу, які відповідач поніс у зв`язку з розглядом даної справи. 
Суд зазначив, що відповідачем доведено розмір понесених витрат, при цьому із клопотанням про зменшення таких витрат, сторона позивача до суду не зверталась. 
Однак, судом першої інстанції не було враховано наступного. 
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частини перша статті 133 ЦПК України).
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.
Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Згідно з частинами 1, 2 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
У частині восьмій статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.
Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву вказав, що відповідачем понесені судові витрати у вигляді плати за професійну правничу допомогу та представництво в суді орієнтовний розрахунок в розмірі 10 000 грн.
Представник відповідача  ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про розподіл судових витрат, понесених відповідачем на оплату професійної правничої допомоги на суму 8000 грн. (а.с.106).
Вказав, що витрати на професійну правничу допомогу складаються з 8000 грн - оплати правничої допомоги в суді першої інстанції а саме: ознайомлення з матеріалами справи витрачено 2 год -1000 грн., складання відзиву витрачено 8 год – 4000 грн., представництво в суді витрачено 6 год – 3000 грн.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до заяви додав:
- акт виконаних робіт від 06 лютого 2024 року.
-розрахункову квитанцію від 06.02.2024 року за надані послуги на суму 8000 грн.
ЦПК України містить норми щодо розподілу судових витрат у разі ухвалення судового рішення (частина друга статті 141 ЦПК України) та у випадках, коли вимоги позивача судом по суті не розглядалися, але справа провадженням закінчується у зв`язку із закриттям такого чи залишенням справи без розгляду (стаття 142 ЦПК України).
Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
За змістом ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
При компенсації правничих витрат відповідача у справі за рахунок позивача із застосуванням частини п`ятої статті 142 ЦПК України має бути встановлена необґрунтованість дій позивача, пов`язаних з розглядом справи, та необхідність понесення витрат відповідачем з надання правничої допомоги в порушеній позивачем справі (необхідність ознайомлення адвокатом з матеріалами справи, подання відзиву відповідачем у справі, участь адвоката в судових засіданнях, вчинення дій щодо збирання доказів та інше).
Таким чином, компенсація витрат позивачем за надану правничу допомогу відповідачу у випадку, зокрема, залишення позову без розгляду здійснюється з дотриманням загальних процесуальних гарантій щодо розподілу судових витрат за наслідком розгляду спору по суті, з дотриманням вимог, передбачених частиною п`ятою статті 137, частиною восьмою статті 141 ЦПК України.
Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21.
З матеріалів справи вбачається, що представник відповідача ОСОБА_6 21.02.2024 року подав в суд заяву, в якій просив розглянути справу у відсутності сторони відповідача та стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним витрати на правничу допомогу за розгляд справи в розмірі 8000грн. На підтвердження понесення витрат надав квитанцію та акт виконаних робіт від 06.02.2024 року. Зі змісту заяви вбачається, що сторона відповідача просила стягнути витрати саме за розгляд справи.
Однак, стороною відповідача не були заявлені вимоги про компенсацію здійснених витрат, пов`язаних саме внаслідок необґрунтованих дій позивача, як того вимагають положення ст. ст. 141, 142 ЦПК України. 
Отже, суд першої інстанції безпідставно стягнув зазначені витрати, однак, враховуючи, що апелянт погоджується на відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 2000грн, саме таку суму слід стягнути на відшкодування витрат на правничу допомогу. 
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, є підставою для зміни ухвали та стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 грн. 
Керуючись ст. ст. 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівців від 13 березня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн. змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 грн. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повна постанова складена 31 травня 2024 року.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді: Н.К. Височанська

                                                        І.Н. Лисак