Номер провадження: 22-ц/813/2575/24 
Справа № 522/23675/17
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2024 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, на рішення Приморського районного суду м. Одеси, постановлене під головуванням судді Чернявської Л.М. 19 червня 2023 року у м. Одеса, -

встановила:

У грудні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 обґрунтовувала свої вимоги тим, що вона є власницею житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Договору дарування від 23.09.1998 року. 09.11.2017 року відбулося залиття її квартири, що підтверджується Актом комісії у складі Начальника ПУ № 12 КП ЖКС «Фонтанський», майстра з поточного ремонту ПУ № 12 Смиронова Є.В., майстра з експлуатації ПУ № 4 ОСОБА_4 , сантехника ОСОБА_5 , в якому зазначено що, у вищевказаній квартирі є сліди залиття на кухні – намокання стелі, здуття покраски стелі, прояви сирості, стеля та стіни залиті водою, протікання зі стелі, від неоднократного залиття сталося обвалення частини стелі до дранки над газовим котлом, через залиття сталося замикання електропроводки, також видно залиття в сумісному санвузлі, намокання стелі, прояви плісняви, обрушення частини стелі. Над вищезазначеною квартирою знаходиться квартира АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_1 .
Згідно з висновком ED—2514-1-885.17 від 21.11.2017 року експертного дослідження про визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт пошкоджених стін та стелі у кв. АДРЕСА_3 , розмір завданої матеріальної шкоди становить 26950 грн. 
20.06.2018 року ОСОБА_2 були уточнені позовні вимоги, згідно яких остання просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири, у розмірі 146768 грн., моральну шкоду в розмірі 25000 грн. та судові витрати.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.06.2023 року позов ОСОБА_2 було задоволено частково. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири, у розмірі 146768 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 2830,00 грн., витрати на проведення оцінки вартості ремонтно-відновлювальних робіт та визначення розміру шкоди в сумі 3000,00 грн., витрати на проведення судово-будівельної технічної експертизи №20-5729від 12.12.2022 року в сумі 7845,10 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на необґрунтованість рішення суду, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції, не дослідивши всебічно і повно акт ПУ №12 КП ЖКС «Фонтанський», не з`ясувавши фактичні обставини, на яких гуртуються позовні вимоги, необ`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, не застосував до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, не встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно п.п. 1-3 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Право на захист цивільного права та інтересів гарантовано ст. 15 ЦК України, якою визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно положень, викладених у ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до вимог ЦПК України, учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки.
Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.
Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову.
У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати, що несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю.
В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 року у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 року у справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.
Як вбачається з матеріалів справи, 09.11.2017 року відбулося залиття кв. АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_2 , що підтверджується Актом комісії у складі Начальника ПУ № 12 КП ЖКС «Фонтанський» від 09.11.2017 року, майстра з поточного ремонту ПУ № 12 ОСОБА_6 , майстра з експлуатації ПУ № 4 ОСОБА_4 , сантехника ОСОБА_5 . В акті зазначено, що у вищевказаній квартирі є сліди залиття на кухні – намокання стелі, здуття покраски стелі, прояви сирості, стеля та стіни на залита водою, протікання зі стелі, від неоднократного залиття сталося обвалення частини стелі до дранки над газовим котлом, із-за залиття сталося замикання електропроводки, також видно залиття в сумісному санвузлі, намокання стелі, прояви плісняви, обрушення частини стелі. Над квартирою знаходиться кв. АДРЕСА_4 власником якої є ОСОБА_1 , та якою було відмовлено у доступі до квартири комісії для проведення візуального обстеження.
Колегія суддів враховує, що у вказаному акті наведено: дата та місце складання; члени комісії, що складають акт; місце, де трапилося залиття; подія, що трапилася; наслідки залиття.
Однак, у даному акті не зазначені причини залиття, навіть ймовірні, та відсутнє посилання на те, що причиною такого залиття є дії/бездіяльність власника квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 . 
Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт.
Додатком 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій встановлено форму згаданого акта. Тобто, факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника (власника) будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря, квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність: у такому випадку в акті має бути зазначено що згадані особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин.
Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій визначено, що з актом про залиття повинні бути ознайомлені мешканці відповідних квартир шляхом його підписання, що дає змогу майбутньому відповідачу включити до акту свої пояснення. Окрім цього, в актах повинна бути вказана чітка причина залиття, як того вимагає Додаток 4 до п. 2.3.6 зазначених Правил: «чітко зазначити причини, а саме несанкціоноване втручання мешканців кв. №___ у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.».
Дослідивши Акт про залиття, який міститься у цій справі як письмовий доказ, колегія суддів вважає, що він містить ряд істотних порушень, які свідчать про його неправомірність, зокрема, як вже вказувалось вище, Акт не містить даних щодо причини залиття, що є обов`язковою умовою, також відсутній висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття, Акт не містить доказів присутності при його складанні зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін.
Таким чином, колегія суддів доходить до висновку, що Акт комісії КП ЖКС «Фонтанський» від 09.11.2017 року не є належним доказом у справі, а також не містить жодних доказів того, що залиття кв. АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_2 , сталося внаслідок винних дій/бездіяльності власника квартири АДРЕСА_2 цього ж будинку ОСОБА_1 .
Згідно з експертним висновком №ED-2514-1-885.17 будівельно-технічного експертного дослідження, складеного 22.11.2017 року виявлено пошкодження, які виникли внаслідок залиття та викладенні в дослідженні на сторінках 4-6 висновку, встановлено розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття кв. АДРЕСА_3 , окремо для приміщень кухні в квартирі та санвузлу, суміщеного у вказаній квартирі, станом на момент проведення експертного дослідження становить: 26950 грн. 
Причини залиття вказаним експертним висновком не встановлювались.
Згідно з експертним висновком № 19-12/17 ТОВ «Експреспроектбуд» щодо загального технічного стану стін та огороджуючих конструкцій кв. АДРЕСА_3 , виявлено пошкодження кухні та санвузлу внаслідок залиття на сторінках 4-8 висновку, рекомендовано проведення ремонтно-відновлювальних робіт (Додаток №1 19-12/17 Рекомендації з влаштування посилення балок перекриття та пройомів), виконати підсилення балок перекриття в зоні кухні та санвузла, дверних пройомів з метою запобігання обвалу стелі кухні та санвузлу та для подальшої експлуатації квартири.
На виконання рекомендацій, визначених експертним висновком № 19-12/17 ТОВ «Експреспроектбуд», інженер-проектувальник ОСОБА_7 визначила вартість робіт та вартість будівельних матеріалів на підсилення перекриття пройомів дверей та балкону на 4 (чотирьох) аркушах та кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 по приміщенню квартири АДРЕСА_3 на 11(одинадцяти) аркушах станом на 14.11.2017 року. З матеріалів наданих інженером- проектувальником ОСОБА_7 , вартість ремонтно-будівельних робіт (розмір заподіяної матеріальної шкоди), які необхідно виконати для усунення виявлених пошкоджень в вищезазначеній квартирі станом на 22.12.2017 року є: 119818,00 (сто дев`ятнадцять тисяч вісімсот вісімнадцять гривень) грн. За результатами вищевказаних проведених робіт Позивач отримав декларацію про готовність об`єкту до експлуатації за № ОД 141180091131 від 06.02.2018 року.
Як вбачається з заключень експертів у висновках: №ED-2514-1-885.17 від 22.11.2017 року, № 19-12/17 ТОВ «Експреспроектбуд» щодо загального технічного стану стін та огороджуючих конструкцій кв. АДРЕСА_3 , відповідно до яких, виходячи з проведеного візуально-інструментального огляду приміщення квартири, експертами було виявлено, що дійсно є пошкодження в приміщенні другого поверху житлового будинку кв. АДРЕСА_3 , які виникли внаслідок залиття, які викладенні в дослідженнях на сторінках 4-8, 4-6 висновків.
Згідно Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 20-5729 від 12.12.2022 року, для встановлення причин залиття кв. АДРЕСА_3 , експертом було проведено візуальне обстеження самого приміщення квартири, а також, враховуючи дані матеріалів справи та висновки експертів: №ED-2514-1-885.17 від 22.11.2017 року, № 19-12/17 ТОВ «Експреспроектбуд» щодо загального технічного стану стін та огороджуючих конструкцій кв. АДРЕСА_3 , було встановлено, що причинами залиття та виявлених пошкоджень квартири позивача є: незадовільний технічний стан внутрішньобудинкових каналізаційних та водопровідних трубопроводів, спільних для кв. АДРЕСА_5 ; ймовірно неправильна експлуатація (халатне користування) сантехнічними приладами квартиронаймачами (власниками) кв. АДРЕСА_2 ; ймовірно незадовільний технічний стан даху та водостічної системи буд. АДРЕСА_6 .
Таким чином, з вищевказаного Висновку судової будівельно-технічної експертизи вбачається, що експертом достеменно встановлено лише одну причину пошкоджень та руйнувань міжповерхового перекриття, стелі, стін кухні та туалету кв. АДРЕСА_3 , - незадовільний технічний стан внутрішньобудинкових каналізаційних та водопровідних трубопроводів, спільних для кв. АДРЕСА_5 .
Інші причини пошкоджень, а саме неправильна експлуатація (халатне користування) сантехнічними приладами квартиронаймачами (власниками) кв. АДРЕСА_2 та незадовільний технічний стан даху та водостічної системи буд. АДРЕСА_6 , є ймовірними, а тому не можуть бути належними та допустимими доказами вини у спричиненні цих ушкоджень саме власником квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 ,
За змістом положень ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.
У ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)показаннями свідків.
Положеннями ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством (частина перша ст. 102 ЦПК України).
Відповідно до ч. 6, 7, ст. 102 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.
У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Колегія суддів приймає до уваги, що у даному випадку, жодним із висновків експертів прямо не встановлено, що причиною залиття та виявлених пошкоджень є винні дії або бездіяльність квартиронаймачів (власників) кв. АДРЕСА_4 . Крім того, усі експертні висновки містять посилання на Акт комісії КП ЖКС «Фонтанський» від 09.11.2017 року, який визнаний судом апеляційної інстанції неналежним доказом у справі.
Висновок суду першої інстанції про те, що залиття нежитлового приміщення позивача відбулося внаслідок вини відповідача, в належній їй на праві приватної власності квартирі, є припущенням, а на припущеннях суду заборонено ухвалювати судове рішення (частина шоста ст. 81 ЦПК України).
З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить до висновку, що позивач не довела належними та допустимими доказами факт залиття її квартири внаслідок саме неправомірних дій відповідача, тоді як відповідач спростувала наявність своєї вини у залитті квартири позивача.
Вказані обставини є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, та супутніх позовних вимог про стягнення моральної шкоди, заподіяних внаслідок залиття квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
При вищевказаних обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не визначився із юридичною природою спірних правовідносин і законом, що їх регулює, у зв`язку із чим рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 червня 2023 року підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .
Керуючись ст. 367, 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 376, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, - 
постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 червня 2023 року - скасувати.
Постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п. 2 «а» - 2 «г» ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 14 червня 2024 року.

Судді Одеського апеляційного суду                                        С.О. Погорєлова

       А.П. Заїкін 

       О.М. Таварткіладзе