Справа № 128/5089/23
Провадження № 22-ц/801/910/2024
Категорія: 82
Головуючий у суді 1-ї інстанції Карпінська Ю. Ф.
Доповідач:Копаничук С. Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року	Справа № 128/5089/23	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого: Копаничук С.Г. (суддя - доповідач),
суддів: Медвецького С. К., Оніщука В. В.,
з участю секретаря судового засідання: Литвина С. С.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , 
відповідач – ОСОБА_2 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 01 березня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Карпінської Ю. Ф., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів, визнання припиненим укладеного договору та стягнення коштів, - 

в с т а н о в и в:

У грудні 2023  року  ОСОБА_1  звернувся  до  суду  із  позовом  до   ОСОБА_2   про  захист прав  споживачів, визнання  припиненим укладеного договору та  стягнення коштів. Зазначив, що 05.04.2022  він  уклав з  відповідачем договір  б/н про надання ексклюзивних консультаційних послуг. У формулярі (заявці) від 05.04.2022 до вказаного  договору  заначено параметри вживаних   (або пошкоджених) автомобілів: марка: Фольксваген, «Шкода; модель: Пасат В6, Октавія А5; модельний рік (роки): від 2007; параметри ціни: від і до 5000 дол.  Розмір завдатку (підлягає внесенню замовником/підлягає поверненню замовнику, якщо був попередньо внесений) складає 400 доларів США.  05.04.2022 дружиною позивача  ОСОБА_3  на рахунки, надані особисто відповідачем, було перераховано кошти (завдаток) у розмірі 11770,85 грн (еквівалент 400 доларів США).   09.04.2022  ОСОБА_3  в інтересах позивача на зазначені відповідачем в особистому листуванні у Вайбері рахунки було перераховано грошові кошти у розмірі 56100,00 грн та 56355,63 грн. Вказані кошти за усною домовленістю сторін вважалися вартістю автомобіля та дорівнювали еквіваленту 3400 євро. В  подальшому відповідач повідомив, що необхідно сплатити також за послуги з розмитнення авто у розмірі 3400 доларів США.  31.07.2022 на вказаний відповідачем номер банківської картки позивачем особисто було здійснено готівковий переказ коштів за допомогою терміналу IBOX на загальну суму 134300 грн (еквівалент 3400 доларів США). В цілому сума, яку позивач переказав на рахунки, надані відповідачем, складає 258526,48 грн. Разом з цим, відповідач не тільки не приступив до виконання взятих на себе зобов`язань та не надав позивачу відповідних послуг за договором, а ще й без достатньої правової підстави заволодів грошовими коштами позивача у розмірі 246755,63 грн.    Натомість відповідач набув такі кошти без будь-якої правової підстави. Через те, що відповідачем не виконано умов Договору, а також не дотримано усної обіцянки щодо викупу та розмитнення автомобіля для нього, на сьогодні він фактично залишився без транспортного засобу та без коштів, розмір яких для нього є досить значним. В результаті позивач відчуває глибоке почуття несправедливості й образи, неможливість реалізації своїх бажань, занепокоєння, стрес, розчарування, тривалу невизначеність, інші негативні переживання. На ґрунті цього у нього постійно виникає недовіра до інших людей, що суттєво позначається на стосунках з оточуючими. Вважає, що він має право на відшкодування моральної шкоди за спричинені емоційні страждання під час очікування виконання відповідачем усіх взятих на себе умовами договору та усними домовленостями зобов`язань, незалежно від факту згадування про таке право відповідача у договорі. Просив суд визнати припиненим укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 договір б/н про надання ексклюзивних консультаційних послуг від 05.04.2022; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти за невиконання договору у розмірі 11770,85 грн, що були сплачені позивачем як завдаток за договором та грошові кошти у розмірі 229755,63 грн як безпідставно набуте майно; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 59356,57 грн та судові витрати.
Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 01 березня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_4 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, а у справі ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Вказує, що суд не звернув увагу на те, що ним не було укладено договору купівлі-продажу або іншої угоди відносно товару (автомобіля), а також відсутнє повідомлення виконавця про факт виставлення замовнику рахунку або контракту, що підтверджує відсутність наданих відповідачем послуг за оспорюваним договором. Крім того, у самому формулярі до договору про надання ексклюзивних консультаційних послуг, сторони передбачили, що 400 доларів США є завдатком. З метою досягнення наміру щодо придбання автомобіля, він передав, а відповідач отримав вказані кошти, проте не приступив до взятих на себе зобов`язань та не надав відповідних послуг, відтак, сплачені позивачем кошти вважаються авансом та підлягають поверненню. Зазначив, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню статті 541, 1212 ЦК України, а повернення сплачених коштів, має відбуватись, як безпідставно набутих. Крім цього зазначив, що суд безпідставно не надав оцінки електронному листуванню сторін з приводу виконання договору і поверненню коштів. 
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав. 
Сторони в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у її якнайшвидшому розгляді, наявності у справі достатніх матеріалів для її розгляду по суті, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення Вінницького районного суду від 01 березня 2024 року не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону. 
Відмовляючи в задоволенні вимог в частині визнання договору про надання консультаційних послуг припиненим та стягнення завдатку у розмірі 11770,85 грн, суд першої інстанції виходив з того, що договір сторонами виконаний, а тому підстави повернення завдатку відсутні. В частині відмови у стягненні безпідставно набутих коштів у розмірі 229755,63 грн. суд виходив з того, що позивачем не доведено набуття спірних грошових коштів відповідачем від позивача і таке набуття відбулось за відсутності правової підстави. В частині стягнення моральної шкоди суд виходив з того, що позивачем не доведено, що такі кошти сплачувалися ним відповідачу на підставі договору №___/2021 про надання ексклюзивних консультаційних послуг, а тому і відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди.
Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції повністю погодитись не може, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, на обґрунтування позовних позивач надав копію договору №___/2021 про надання ексклюзивних консультаційних послуг від 05.04.2022, за яким 05.04.2022 ОСОБА_2 (виконавець), з однієї сторони, та ОСОБА_1 (замовник), з іншої сторони, уклали договір про надання ексклюзивних консультаційних послуг. 
Відповідно до п. 1.1 договору, замовник в порядку та на умовах, визначених даним договором доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надавати замовнику послуги консультаційного характеру щодо економічних параметрів і показників на американському ринку автомобілів (далі – послуги), включаючи: щодо вказаних параметрів і показників: (1) по підбору такого, що був в користуванні (вживаного) та/або пошкодженого автомобіля (далі – товар) на аукціонах США та країн Європи, в тому числі Європейського союзу (включаючи онлайн платформи); та/або (2) надання консультацій про умови роботи автомобільних аукціонів в США та країнах Європи та/або компаній (включаючи онлайн платформи), що здійснюють торгівлю такими, що були в користуванні (вживаними) та/або пошкодженими автомобілями на території США та країн Європейського союзу (у тому числі через онлайн платформи); (3) можливе базове навчання або передача досвіду по роботі з онлайн аукціонами по торгівлі такими, що були в користуванні (вживаними) та/або пошкодженими автомобілями на території США та Європи, включаючи практичні заняття з наданням доступу до таких аукціонів через онлайн та/або демо-платформи або програми. Будь-які інші (додаткові) послуги можуть бути надані виконавцем замовникові та/або третіми особами за окремою письмовою угодою сторін або виконавця з такими третіми особами. 
Пунктом 1.4 договору визначено, що послуги за даним договором не включають і у будь-якому випадку не є дорученням, наданням будь-яких посередницьких, агентських, поручительських, брокерських, дилерських, технічних послуг будь-якого характеру або інших подібних послуг. Також даний договір не є публічним договором, договором приєднання, попереднім договором, договором купівлі-продажу або іншою угодою, згідно з якою до Замовника переходять права на товар (вживаний та/або пошкоджений автомобіль, придбаний в США чи інших країнах ЄС або іншим чином унаслідок наданих послуг за цим договором). 
Відповідно до п. 2.1 договору «Замовлення послуг», сторони цим взаємно погоджуються і підтверджують, що для цілей визначення конкретної вартості і об`єму послуг, які надаються за даним договором, замовник надає виконавцю примірний Формуляр (Заявку) із зазначенням аукціонів, модельного року (модельних років), марки і моделі бажаного автомобіля і інших параметрів, щодо яких замовник бажає отримати послуги (приблизний формат Формуляра (Заявки) додається до цього Договору).
Згідно з п. 2.2 договору «Порядок оплати за послуги», за надані згідно з даним договором послуги замовник оплачує виконавцю плату у розмірі визначеному даним договором протягом двох банківських днів з дати надання послуги. Умовами договору передбачено забезпечення виконання зобов`язань замовника у вигляді завдатку. Датою фактичного надання послуги є дата повідомлення виконавця Американським чи Європейським інформаційним партнером та/або іншим відповідним учасником американського/європейського ринку про факт виставлення замовнику рахунку або контракту (інвойса або іншого подібного за своєю суттю документа) та/або укладення в будь-якій формі договору купівлі-продажу (або іншої подібної по суті угоди) відносно товару замовником та/або третіми особами в інтересах замовника. 
Якщо інше не передбачено у Формулярі (Заявці) виконавця, підписаного сторонами, плата за послуги оплачується замовником виконавцеві у розмірі 5 відсотків від ціни автомобіля, якщо вартість автомобіля перевищує та/або становить 25000 доларів США, на яку замовник виставляє рахунок (інвойс, контракт, договір або інший подібний документ) від Американського чи Європейського інформаційного партнера та/або від відповідного учасника американського/європейського ринку автомобілів для оплати вживаного (та/або пошкодженого) автомобіля, що придбавається, в США та країнах ЄС. Плата за послуги оплачується замовником виконавцю готівкою або на банківський рахунок виконавця, вказаний в договорі, або на інший рахунок, вказаний виконавцем в окремому повідомленні замовнику. При цьому, вказана плата за послуги не може бути меншою гривневому еквіваленту 500 доларів США за курсом купівлі долара США на офіційному сайті Приватбанку на дату надання послуги, як цей термін визначений в п. 2.2 цього договору, якщо інше не передбачено у Формулярі (Заявці) виконавця, підписаного (перепідписаного) сторонами. Вказаний рахунок (інвойс, контракт, договір або інший подібний документ) від Американського чи Європейського інформаційного партнера та/або відповідного учасника американського/європейського ринку автомобілів є єдиним і належним фактом, доказом і беззаперечним результатом ефективного надання послуги виконавцем замовнику (пункт 2.3 договору). Для цілей майбутнього підтвердження забезпечення належного виконання своїх зобов`язань замовником, визначених в п. 2.3, у момент підписання цього договору замовник передає (оплачує) виконавцеві завдаток в розмірі не меншому гривневого еквіваленту 500 доларів США за курсом купівлі долара США на офіційному сайті Приватбанку. У випадку відмови замовника від цього Договору до дати надання послуги, внесений замовником завдаток повертається йому виконавцем у повному обсязі (пункт 2.5 Договору). Відповідно до п. 4.1 Договору, виконавець надає замовникові послуги не пізніше «__.___. 2021 року» (а.с. 13-15).
Відповідно до копії Формуляра (Заявки) до договору №_____/2021 про надання ексклюзивних консультаційних послуг від .___. 2021, опис вживаного (або пошкодженого) автомобіля: марка «Фольксваген, Шкода», модель «Пасат, Октавія а5»; параметри ціни «від ___ і до 5000$». Перелік продавців, щодо діяльності яких, прямо або опосередковано, на території США чи країв Європи надається послуга: https://www.copart.com/; https://www.iaai.com/; https://www.manheim.com/; інші платформи, майданчики, аукціони (якщо такі будуть задіяні). Розмір завдатку (підлягає внесенню замовником / підлягає поверненню замовнику, якщо був попередньо внесений): 400 доларів США. Цим клієнт підтверджує, що: (а) він ознайомлений, повністю розуміє і приймає розміщені на зазначених вище та інших веб-ресурсах умови продажу і поставки автомобілів продавцями (учасниками американського чи європейського ринку), зазначеними в п. 2 вище, включаючи будь-які аспекти технічного стану будь-якого автомобіля і будь-які інші умови; (б) для цілей ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» рішення щодо придбання безпосередньо у нерезидента автомобіля замовником приймається і реалізується останнім повністю на власний розсуд і самостійно з повним, всебічним і вичерпним розумінням того, що послуга стосується виключно надання економічних консультацій про процес придбання вживаних (пошкоджених) автомобілів поза територією України, на які не поширюється гарантія виробника та/або продавця (будь-якого іншого учасника американського ринку) (а.с. 16).
Вказаний Формуляр (Заявка) підписаний лише виконавцем Віннічуком В.М., підпис замовника на копії Формуляра (Заявки), що міститься у матеріалах справи, відсутній. Перед підписом виконавця, на вказаному Формулярі (Заявці) зазначено таке: «Відомості щодо надання послуг: консультаційні послуги надані в повному обсязі належним чином». Отже, факт виконання договору не посвідчений підписом замовника.
06.12.2023 ОСОБА_1 було направлено претензію на адресу    ОСОБА_2 , у якій останньому пропонувалось добровільно повернути сплачені на виконання договору грошові кошти, перерахувавши їх на особистий банківський рахунок    ОСОБА_1  (а.с. 27, 28).
З долучених до позову копій квитанцій про переказ коштів вбачається, що ОСОБА_3 здійснила переказ коштів на рахунок ОСОБА_5 (три квитанції на загальну суму 68126,48 грн) та на рахунок ОСОБА_6 (одна квитанція на суму 56100 грн). З інших копій квитанцій неможливо установити особу платника та особу отримувача коштів.
До позовної заяви позивачем також долучено ксерокопії фото смс-повідомлень з абонентом « ОСОБА_7 » та з абонентом « ОСОБА_8 », з яких убачається, що між невідомим абонентом та абонентами «Forsage cars», « ОСОБА_8 » велася переписка з приводу переказу коштів (а.с. 23-26).
Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 639 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
З наданої суду фотокопії договору вбачається, що сторони не домовились, щодо усіх істотних умов договору про надання послуг, зокрема, у договорі незаповненими є п. 4.1. (строк надання послуг), п. 11.1 (термін дії договору) та п. 12.1, 12.1.1 (реквізити сторін). Більше того, п. 13 (реквізити та підписи сторін) договору не містить підпису виконавця – Віннічука В. М.
Вказані обставини свідчать про те, що спірний договір є неукладеним.
Правочином є перш за все вольовою дією суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.
Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.
У разі якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не тягне права та обов`язки, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), неможливо припинити.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні позову про припинення договору №_____/2021 про надання ексклюзивних консультаційних послуг від 05 квітня 2022 року слід відмовити з підстав недоведеності факту його укладення. Відповідно у стягненні завдатку за ним в розмірі 11770,85 грн, також слід відмовити, оскільки у матеріалах справи відсутні докази сплати позивачем відповідачу зазначеної суми. 
Суд першої інстанції вказані обставини не врахував та дійшов помилкового висновку про відмову у позові в цій частині вимог з підстав виконання договору, не маючи достовірних доказів його виконання. 
Щодо вирішення судом позовних вимог про стягнення безпідставно набутих коштів, то доводи апеляційної скарги про неправильне застосування до спірних правовідносин положень ст. 1212 ЦК України, є безпідставними з огляду на наступне. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Як вбачається з копій квитанцій (а.с.17, 23) ОСОБА_3 здійснила переказ коштів на рахунок ОСОБА_5 (три квитанції на загальну суму 68126,48 грн) та на рахунок ОСОБА_6 (одна квитанція на суму 56100 грн). З інших копій квитанцій неможливо установити особу платника та особу отримувача коштів.
Отже, належних, допустимих і досттніх доказів того, що відповідач набув від ОСОБА_1 кошти без достатньої правової підстави, останній не надав.
Також не заслуговують уваги доводи апеляційної скарги про не дослідження судом електронного листування сторін, оскільки з наявних у справі ксерокопій фото смс-повідомлень лише убачається, що між невідомим абонентом та абонентами «Forsage cars», « ОСОБА_8 » велася переписка з приводу переказу коштів.
Суд може розглядати електронне листування між особами як доказ у справі лише в тому випадку, якщо воно дає можливість суду встановити авторів цього листування та його зміст. Відповідні висновки щодо належності та допустимості таких доказів, а також обсяг обставин, які можливо встановити за їх допомогою, суд робить у кожному конкретному випадку із врахуванням всіх обставин справи за своїм внутрішнім переконанням, і така позиція суду в окремо взятій справі не може розцінюватися як загальний висновок про застосування норм права, наведених у статті 100 ЦПК України, у подібних правовідносинах.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.06.2023 (справа № 916/3027/21) зазначила, що суд може розглядати електронне листування між особами у мессенджері (як і будь-яке інше листування) як доказ у справі лише в тому випадку, якщо воно дає можливість суду встановити авторів цього листування та його зміст.
Колегія суддів зауважує, що Великою Палатою Верховного Суду при розгляді зазначеної справи № 916/3027/21 вирішувалось питання щодо відступу від правових висновків Верховного Суду, викладених зокрема у постановах від 11 червня 2019 року у справі №904/2882/18, від 24 вересня 2019 року у справі № 922/1151/18, від 28 грудня 2019 року у справі № 922/788/19, що наведені заявником як підстава для касаційного оскарження судового рішення у справі, що переглядається, та згідно з якими роздруківки електронного листування не можуть бути прийняті як належні та допустимі докази.
З огляду на наведену вище актуальну позицію Великої Палати Верховного Суду, суд може розглядати електронне листування між особами як доказ у справі, якщо воно дає можливість суду встановити авторів цього листування та його зміст, підтверджує або спростовує доводи сторін. Відповідні висновки щодо належності та допустимості таких доказів, а також обсяг обставин, які можливо встановити за їх допомогою, суд робить у кожному конкретному випадку із врахуванням всіх обставин справи за своїм внутрішнім переконанням.
Оскільки суд першої інстанції був позбавлений можливості встановити авторів листування на долучених до позовної заяви ксерокопіях фото смс-повідомлень, що не є електронними доказами тому правильно не взяв до уваги такий доказ. 
Позовна вимога про відшкодування моральної шкоди, є похідною від вищевказаних вимог, у задоволенні яких відмовлено, а тому правильним є висновок суду і про те, що вона також не підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про визнання договору припиненим та стягнення завдатку підлягає зміні шляхом викладення його мотивувальної частини в редакції цієї постанови, в іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Згідно з частиною 13 статті 141 ЦК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки часткове задоволення апеляційної скарги та зміна мотивувальної частині рішення суду не призвело до збільшення чи зменшення розміру задоволених позовних вимог, судові витрати за подання апеляційної скарги слід залишити за позивачем 
Керуючись ст.ст. 375, 376, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд, 
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення  Вінницького  районного  суду  Вінницької  області  від 01 березня 2024  року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання договору припиненим та стягнення завдатку змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
В іншій частині рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 01 березня 2024 року залишити без змін.
Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, залишити за позивачем. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий                                                         С. Г. Копаничук 
судді:                                                                     С. К. Медвецький
                                                                        В. В. Оніщук