ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" травня 2024 р.                                                                  Справа №914/1173/23
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді                                                                       Бонк Т.Б.,
Суддів                                                                                 Бойко С.М.,
                                                                                           Якімець Г.Г.,
секретар судового засідання: Гавриляк І.В.
представники сторін:
від позивача: Хромов О.І.
від відповідача: Гарбузюк Р.О.
розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Львівгаз” від 05.11.2023 (вх. суду від 06.11.2023 №01-05/3409/23)
на рішення Господарського суду Львівської області від 05.10.2023 (повний текст рішення складено 16.10.2023, суддя П.Т. Манюк, м. Львів)
у справі № 914/1173/23
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Оператор газотранспортної системи України”, м. Київ
до відповідача: Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Львівгаз”, м. Львів
про стягнення 1 174 710, 10 грн
                                                  
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог позовної заяви і рішень судів попередніх інстанцій:
Товариство з обмеженою відповідальністю “Оператор газотранспортної системи України” звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Львівгаз” про стягнення 1 174 710, 10 грн за перевищення замовленої потужності у період з квітня 2021 року по жовтень 2021 року. 
Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.10.2023 позовні вимоги задоволено повністю, вирішено стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» грошові кошти у загальній сумі                                               1 192  330,74   грн, з яких: 815 736,49 грн основна заборгованість; 75 897,02 грн пеня; 247 793,35 грн інфляційні втрати; 35 283,23 грн три відсотки річних. 
Суд першої інстанції дійшов висновку, що доступ до потужності за своєю складовою є послугою транспортування природного газу та здійснюються на підставі договору, відповідно заявлена позивачем сума підлягає стягненню з відповідача, через неналежне виконання ним договору в частині оплати. 

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:
          Не погодившись з вказаними рішенням, АТ “Оператор газорозподільної системи “Львівгаз” подало апеляційну скаргу, просить рішення Господарського суду від 05.10.2023 скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
В апеляційній скарзі, відповідач зазначає, що рішення місцевого суду підлягає скасуванню з таких підстав: 1) судом не враховано, що вартість перевищення замовленої потужності підлягає розрахунку за кожен день перевищення за наведеною у договорі формулою з урахуванням тарифу, затвердженого Регулятором; 2) для розрахунку суми місячних зобов`язань судом застосовано тариф на послуги транспортування природного газу, який не може застосовуватись для розрахунку вартості перевищення потужності; 3) судом не враховано вимогу закону, яка передбачає обов`язок Оператора ГТС здійснювати і надавати остаточні алокації щодобових подач і відборів АТ «Львівгаз»; 4) суд не врахував той факт, що відомості, внесені позивачем у звіти про використання потужності, акти наданих послуг,
розрахунки обсягів перевищення потужності та рахунки на оплату не підтверджуються первинними документами, реєстри про прогнози відборів газу споживачами містять позначки «помилкові дані», відтак вимоги позивача не можуть підтверджуватись даними, які є помилковими; 5) судом не враховано, що у спірний період договір транспортування газу не виконувався, дозволена потужність може бути перевищена виключно у випадку її використання; 6) зведені акти приймання-передачі природного газу, що містяться в матеріалах справи складені на підставі Технічної угоди, а не договору транспортування, цими актами підтверджується обсяг газу переданого виключно постачальникам газу «АТ Львівгаз» для потреб їхніх споживачів, на ці обсяги газу дозволену потужність відповідачем оплачено, різниця обсягів використання потужності підлягала віднесенню Оператором ГТС на постачальників АТ «Львівгаз», а не безпосередньо на АТ «Львівгаз» 7) є помилковими висновки рішення про використання потужності газотранспортної системи у зв`язку з поданням АТ «Львівгаз» звітності про використання потужності газорозподільної системи; 8) інформація про попередні та остаточні відбори газу споживачами (форма 2) і
про фактичний місячний відбір газу споживачами (форма 3) жодного відношення до виконання договору транспортування газу від 04.02.2020 не має з огляду на його предмет. АТ «Львівгаз» газ споживачам не постачає. Договір від 04.02.2020 не регулює правовідносин Оператора ГТС з постачальниками газу; 9) висновок суду про надання послуг перевищення потужності є помилковим, бо протиправна поведінка не може бути послугою, відповідно штрафні санкції є  засобами забезпечення зобов`язань, а не послугами.
ТзОВ “Оператор газотранспортної системи України” подало відзив на апеляційну скаргу, зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими з огляду на таке: 1) доступ до потужності є правом, а не послугою, оскільки здійснення оператором ГРМ діяльності з розподілу природного газу нерозривно пов`язана з транспортуванням природного газу, тобто здійснення господарської діяльності Оператором ГРМ з розподілу природного газу залежить від того, що з газотранспортної системи позивача мають надходити до газорозподільної системи відповідача обсяги природного газу, які останній розподіляє до його мережі споживачам; 2) алокації, складені оператором ГТС, виключно на підставі інформації про обсяги подачі та/або відбору природного газу, яка надається самим оператором ГРМ. Файли за формами № 2, 3, 4, 8, а також реєстри файлів були завантажені безпосередньо відповідачем до Інформаційної платформи та відповідач самостійно зазначив відповідні показники у спірний період; 3) зведені акти приймання-передачі природного газу за спірний період, акти звірок розрахунків підписані уповноваженою особою АТ «Львівгаз» без зауважень; 4) разом з позовом до суду були подані звіти про використання замовленої потужності АТ «Львівгаз» за квітень-жовтень 2021 року, які містять розрахунок перевищеної перевищення замовленої потужності за відповідною формулою .

Рух справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2023 справу № 914/1173/23 розподілено колегії суддів у складі: головуючого судді Бонк Т.Б., суддів Галушко Н.А. та Якімець Г.Г. У зв`язку із перебуванням на навчанні судді-члена колегії Галушко Н.А., керівник апарату суду розпорядився провести автоматизовану заміну складу суду для розгляду апеляційної скарги у справі № 914/1173/23. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, склад колегії суддів: головуючого судді Бонк Т.Б., суддів Бойко С.М. та Якімець Г.Г.    
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 13.11.2023 у справі № 914/1173/23 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Львівгаз” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Оператор газотранспортної системи України” на рішення Господарського суду Львівської області від 05.10.2023.
Ухвалою суду від 27.11.2023 призначено розгляд справи на 09.01.2024.
Хід розгляду справи відображено в ухвалах суду.
У судовому засіданні 14.05.2024 скаржник підтримав доводи апеляційної скарги, надав суду пояснення. Позивач заперечив доводи апеляційної скарги, з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи.
          Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України.
          Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.
          При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).
          Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з встановленими судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що:
04.02.2020 між сторонами у справі було укладено договір № 2002000109 транспортування природного газу, що відповідає умовам Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2497. За цим договором оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні (п. 2.1. договору).
Відповідно до п. 2.2. договору замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуг є доступ замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на веб-сайті оператора. Підписанням цього договору замовник підтверджує, що він ознайомлений із Правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на веб-сайті оператора, та надає згоду на їх застосування та дотримання.
Взаємовідносини між замовником та оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи (копія повідомлення додається) за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом (п. 2.8. договору).
Обсяг Послуги, що надається за цим Договором, визначається підписанням додатка 1 до цього Договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби (пункт 2.3 Договору). 
Згідно з п. 2.5. договору замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі газотранспортної системи, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених Договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у Договорі.
Водночас, обов`язок щодо оплати наданих послуг відображений в пункті 4.1. договору. Так, відповідно до п. 4.1. договору замовник зобов`язаний: 
- не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі;
- здійснити своєчасну та повну оплату додаткової плати оператору у разі перевищення розміру замовленої потужності, у порядку, визначеному цим договором та Кодексом.
Відповідно до п. 3.2. договору оператор має право стягувати із замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності, в порядку, визначеному цим договором.
Оператор забезпечує наявність відповідних потужностей у точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи в обсязі, визначеному згідно з додатком 1 до цього Договору (розподіл потужності) та/або додатком 2 до цього Договору (розподіл потужності з обмеженнями), та/або в обсязі підтвердженої номінації у випадку замовлення потужності на період однієї газової доби (пункт 6.1 Договору)
Розподіл потужності здійснюється в порядку, передбаченому положеннями Кодексу (п. 6.2 Договору).
Надання номінацій (реномінацій) для отримання транспортування здійснюється у порядку. встановленому Кодексом. Форми номінацій і реномінацій оприлюднюються Оператором на його офіційному веб-сайті (п. 6.3 Договору).
Згідно умов договору позивач за результатами остаточної алокації відборів та подач відповідача здійснив розрахунок вартості оплати за перевищення потужності у відповідному розрахунковому місяці, а саме:
- за квітень 2021 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 101,85518 тис. куб.м. всього на загальну суму 15 175, 61 гривень;
- за травень 2021 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 22,39378 тис. куб.м. всього на загальну суму 3 336, 49 гривень;
- за червень 2021 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 10,29545 тис. куб.м. всього на загальну суму 1 533, 94 гривень;
- за липень 2021 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 6,09351 тис. куб.м. всього на загальну суму 907, 88 гривень;
- за серпень 2021 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 5,64253 тис. куб.м. всього на загальну суму 840, 70 гривень;
- за вересень 2021 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 5 268,79685 тис. куб.м. всього на загальну суму 785 008, 58 гривень;
- за жовтень 2021 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 59,95822 тис. куб.м, всього на загальну суму 8 933, 29 гривень.
Відповідно до умов договору у випадку якщо розрахунковий обсяг використання потужності замовником (оператором газорозподільної системи), визначений оператором газотранспортної системи на підставі остаточної алокації, перевищує обсяг договірної потужності, замовник послуг транспортування зобов`язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності за кожен день такого перевищення до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до звіту використання договірної потужності та з урахуванням раніше перерахованих коштів.
Звіт оператора про використання замовленої потужності замовником, який надається до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу, містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей та рахунок на оплату або повідомлення про зарахування надмірно сплачених коштів у рахунок плати за використання договірної потужності на наступні періоди (том 1, а. с. 107).
У відповідності до п. 8.4. договору позивачем було направлено в інформаційній платформі відповідачу:  рахунок № 04-2021-2002000109/1000421 від 30.04.2021 на оплату за перевищення потужності за квітень 2021 року на загальну суму 15 175, 61 гривень; рахунок № 05-2021-2002000109/1000521 від 31.05.2021 на оплату за перевищення потужності за травень 2021 року на загальну суму 3 336, 49 гривень; рахунок № 06-2021-2002000109/1000621 від 30.06.2021 на оплату за перевищення потужності за червень 2021 року на загальну суму 1 533, 94 гривень; рахунок № 07-2021-2002000109/1000721 від 31.07.2021 на оплату за перевищення потужності за липень 2021 року на загальну суму 907, 88 гривень; рахунок № 08-2021-2002000109/1000821 від 31.08.2021 на оплату за перевищення потужності за серпень 2021 року на загальну суму 840, 70 гривень; рахунок № 09-2021-2002000109/1000921 від 30.09.2021 на оплату за перевищення потужності за вересень 2021 року на загальну суму 785 008, 58 гривень; рахунок № 10-202 L-2002000109/1001021 від 31.10.2021 на оплату за перевищення потужності за жовтень 2021 року на загальну суму 8 933, 29 гривень; звіти про використання замовленої потужності АТ «Львівгаз» за газові місяці квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2021.
Відповідно до п. 11.2. договору оператор до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику два примірники акта наданих послуг за газовий місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою оператора.
При цьому п. 11.3. договору встановлено, що замовник протягом двох днів з дати одержання акту наданих послуг зобов`язується повернути оператору один примірник оригіналу акту наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовано відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулювання відповідно до умов цього договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг визначається за даними оператора.
Позивачем направлено відповідачу акти наданих послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності) із проханням підписати дані акти та повернути один примірник на адресу позивача, а саме: Акт наданих послуг від 30.04.2021 № 04-2021-2002000109/1000421 за газовий місяць квітень 2021 року; Акт наданих послуг від 31.05.2021 № 05-2021-2002000109/1000521 за газовий місяць травень 2021 року; Акт наданих послуг від 30.06.2021 № 06-2021-2002000109/1000621 за газовий місяць червень 2021 року;  Акт наданих послуг від 31.07.2021 № 07-2021-2002000109/1000721 за газовий місяць липень 2021 року; Акт наданих послуг від 31.08.2021 № 08-2021-2002000109/1000821 за газовий місяць серпень 2021 року; Акт наданих послуг від 30.09.2021 № 09-2021-2002000109/1000921 за газовий місяць вересень 2021 року; Акт наданих послуг від 31.10.2021 № 10-2021-2002000109/1001021 за газовий місяць жовтень 2021 року.
Акти наданих послуг   за квітень, травень, червень 2021 року представником відповідача підписані без зауважень, а за інші місяці відповідачем не підписані без повідомлення причин відмови у їх підписанні та не повернені позивачу.
Відповідно до п.13.1 Договору, у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим Договором, сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим Договором.
Згідно п. 13.5 Договору, у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим Договором, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.
У зв`язку з простроченням відповідачем зобов`язань із здійснення оплати перевищення замовленої потужності за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2021 року позивачем нараховано відповідачу пеню в розмірі 75 897,02 грн, 3% річних в розмірі 35 283,23 грн та інфляційні втрати в розмірі 247 793,35 гривні, до позову долучено розрахунок ( том 1, а.с. 35).

При перегляді рішення місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась таким:          
Відповідно до частини 1  статті 32 Закону "Про ринок природного газу"  транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому Кодексом ГТС та іншими нормативно-правовими актами.
Закон України «Про ринок природного газу»  у пункті 45 частини 1 статті 1 визначає транспортування природного газу як господарську діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного  газу. В пункті 42 цієї ж статті визначено, що точкою виходу у газотранспортній системі є точка, в якій оператор газотранспортної системи доставляє природний газ, що знаходиться у газотранспортній системі, до іншої газотранспортної або газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або споживача, приєднаного до газотранспортної системи, або до об`єкта, пов`язаного із видобутком природного газу.
Договір транспортування природного газу має бути укладеним між сторонами у відповідності до Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2497.
Відповідно до постанови НКРЕКП від 30.09.2015 № 2497 Типовий договір транспортування природного газу містить додатки до нього, а саме: додаток 1 - розподіл потужності, додаток 2 - транспортування, додаток 3 - перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу.
Пунктом 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС передбачено, що договором транспортування є договір, укладений між оператором ГТС та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор ГТС надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги).
Попередньо, Верховний Суд займав позицію, що договори транспортування природного газу належали до договорів перевезення вантажу. Проте, Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові №   921/184/21 від 15.07.2022 відступив від попередньої практики (постанови від 16.07.2020 зі справи № 920/206/19, від 23.07.2020 зі справи №   920/180/19, від 08.12.2021 зі справи №   904/949/21) та визначив, що договори транспортування природного газу за своєю правовою природою належать до групи договорів про надання послуг, виходячи зі спеціального регулювання, встановленого законодавством про ринок природного газу, а тому не є договорами перевезення вантажу. 
Верховний Суд зазначає, що договір транспортування природного газу є договором, який передбачає надання трьох видів послуг: 1) доступ до потужності в точці входу або виходу з газотранспортної системи; 2) замовлення фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтвердженої номінації; 3) вчинення дій з урегулювання добового небалансу, а його істотні умови визначені статтею 901 ЦК України та спеціальним законодавством Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом ГТС, Типовим договором (постанова ВС від 23.02.2023 у справі № 910/17423/21; від 06.09.2023 у справі № 910/2377/22; від 20.07.2023 у справі № 918/772/21, постанова ВС у складі об`єднаної палати від 15.07.2022 у справі № 921/184/21).
З огляду на пункт 2 частини 2 статті 33 Закону України "Про ринок природного газу" кодекс ГТС повинен містити умови, у тому числі комерційні та технічні, доступу до газотранспортної системи, включаючи перелік послуг транспортування природного газу, що надаються оператором газотранспортної системи.
Згідно з п.5 р. 1 гл. І Кодексу ГТС зазначається що розподіл потужності - частина договору транспортування, яка визначає порядок та умови надання і реалізації права на користування договірною потужністю, яке надається замовнику транспортування у визначеній точці входу або точці виходу, а розподілена (договірна) потужність - це частина технічної потужності газотранспортної системи, яка розподілена замовнику послуг транспортування згідно з договорами транспортування.
Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу VIII Кодексу ГТС одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій зі врегулювання добового небалансу, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Оператор ГТС не має права відмовити в укладенні договору транспортування за умови дотримання заявником вимог щодо його укладення, передбачених цим розділом. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування.
Абзац 2 пункту 1 р. 1 гл. IX Кодексу ГТС визначає, що розмір потужності, що надається замовнику послуг транспортування в точці входу/виходу, визначається відповідно до положень цього Кодексу та договору транспортування природного газу.
У постанові Верховного Суду від 06.09.2023 № 910/12377/22 (пункти 66, 76) зазначено, що складові послуги транспортування (доступ до потужності, фізичне транспортування, врегулювання добового небалансу) реалізуються сторонами договору не одночасно, а у порядку, визначеному розділами IX, XI, XIV Кодексу, і послуга доступу до потужності, як складова послуги транспортування природного газу, не означає фізичне транспортування газу. Послуга надання доступу до потужності та/або послуга транспортування та/або послуга балансування (врегулювання позитивного/негативного небалансів) не є взаємопов`язаними, а відтак надання Оператором тієї чи іншої послуги безумовно не залежать одна від однієї. 
До загальних засад цивільного законодавства належить, зокрема, свобода договору (ч.1 ст.3 ЦК України).
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 Цивільного кодексу України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Таким чином, зважаючи на положення Договору від 04.02.2020, судову практику та приписи Кодексу ГТС, між сторонами виникли правовідносини з транспортування природного газу, в межах яких позивач міг надавати (в залежності від того чи виникали небаланси та чи перевищувалася договірна потужність) відповідачу послуги надання доступу до потужності та/або транспортування та/або балансування (врегулювання позитивного/негативного небалансів). При цьому плата за кожну з можливих послуг розраховується окремо.
Слід зазначити, що згідно із пунктом 3 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС обмін даними між уповноваженими особами користувачів інформаційної платформи та інформаційною платформою (оператором газотранспортної системи) відбувається через електронну пошту та інтерфейс користувача інформаційної платформи веб-додатка. У разі якщо електронна пошта недоступна, уповноважена особа користувача платформи повинна повідомити про це оператора газотранспортної системи.
Оскільки АТ «Львівгаз» було підписано Договір транспортування природного газу від 04.02.2020, то це свідчить й про ознайомлення відповідача, як Замовника, із Правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на веб-сайті Оператора, та про надання ним згоди на їх застосування і дотримання.
До позову долучено акти приймання-передачі за квітень, травень, червень 2021 року представником відповідача підписані без зауважень.
Зміст наведених актів приймання-передачі газу свідчить, що ТОВ «Оператор ГТС України» передало, а АТ «Львівгаз» прийняло природний газ у відповідних обсягах у газові місяці, що не заперечується сторонами.
Скаржник вказує, що дані акти приймання-передачі складені сторонами на підставі технічної угоди № 2002000083 від 31.01.2020, а не на умовах договору транспортування газу, цими актами підтверджується обсяг газу переданого Оператором ГТС постачальникам газу для потреб їхніх споживачів на умовах договору транспортування газу, укладених цими постачальниками з Оператором ГТС.
Відповідно до п.9 гл.2 розд. III Кодексу ГТС передбачено, що особливості обліку природного газу у точках входу та точках виходу між оператором ГТС та операторами суміжних систем (окрім оператора ГРМ) або іншими суб`єктами, безпосередньо підключеними до газотранспортної системи, регулюються Кодексом ГТС та технічною угодою, що укладається між вказаними суб`єктами (далі - технічна угода). Особливості обліку природного газу у точках входу та точках виходу між оператором ГТС та оператором ГРМ регулюються положеннями Кодексу ГТС та у випадку необхідності технічною угодою, яка не може суперечити положенням Кодексу ГТС.
Взаємовідносини між оператором ГТС та оператором ГРМ, пов`язані з прийманням-передачею природного газу в точках виходу з газотранспортної системи до газорозподільної системи, регулюються укладеним між ними договором на транспортування природного газу, який укладається за формою Типового договору транспортування, технічною угодою та відповідно до вимог Кодексу ГТС (абз.3 п.2 гл.1 розд.VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494)
Крім того, АТ "Львівгаз" як оператор ГРМ провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається Регулятором відповідно до ч.2 ст.37 Закону "Про ринок природного газу"
Так, постановою НКРЕКП від 16.02.2017 №201 затверджено Ліцензійні умови провадження господарської діяльності на ринку природного газу, в тому числі Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з розподілу природного газу 
З наведеного вбачається, що відносини між операторами ГТС та ГРМ базуються насамперед на договорі транспортування природного газу, укладення якого є обов`язковою умовою здійснення оператором ГРМ діяльності з розподілу природного газу. Водночас укладення технічної угоди зумовлено необхідністю врегулювання особливостей обліку природного газу у точках входу та точках виходу між оператором ГТС та оператором ГРМ. Однак розрахунки мають здійснюватися саме на підставі договору транспортування природного газу.
З 01.01.2020, ТОВ "Оператор ГТС України" став єдиним сертифікованим оператором газотранспортної системи України. Тому незалежно від того, на підставі якого саме договору транспортування природного газу (та/ або іншого договору/ угоди, які не суперечать договору та Кодексу ГТС і укладалися із оператором ГРС), відносини щодо транспортування природного газу у такого оператора ГРС у будь-якому разі виникли із ТОВ "Оператор ГТС України" (подібний висновок відображений у постанові Верховного суду від 29.03.2023 cправа №  914/2579/19).
Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу IX Кодексу доступ до потужності надається лише замовникам послуг транспортування, які уклали з оператором газотранспортної системи договір транспортування.
За абзацом 1 пункту 4 розділу IX Кодексу при наданні доступу до гарантованої потужності оператор газотранспортної системи зобов`язаний надавати право користування визначеним обсягом потужності на гарантованій (постійній) основі.
Пунктом 2 гл.1 розд. ІХ Кодексу ГТС передбачено, що доступ до потужності надається оператором ГТС на такі періоди: річний, квартальний, місячний, на добу наперед, протягом доби.
При цьому на добу наперед - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газову добу, з постійним потоком протягом газової доби, наступної за газовою добою, у якій відбувся розподіл потужності (пп.4 п.2 гл.1 розд. ІХ Кодексу ГТС).
Протягом доби - потужність визначеного обсягу, яка доступна з певного часу протягом газової доби і до часу закінчення газової доби з постійним потоком. При цьому одиниця виміру потужності протягом доби - тис куб. м/добу (пп.5 п.2 гл.1 розд.ІХ Кодексу ГТС).
Відповідно до п.1 гл.7 розд.IX Кодексу ГТС доступ до потужності точок входу/виходу на добу наперед надається на підставі укладеного договору транспортування та номінації, підтвердженої оператором ГТС. Доступ до потужності точок входу/виходу протягом доби надається на підставі укладеного договору транспортування та реномінації, підтвердженої оператором ГТС. Номінація/реномінація підтверджується оператором ГТС відповідно до гл.1 цього розділу та вимог розд. XI цього Кодексу.
З наведеного колегія суддів приходить до висновку, що укладення додатків 1 (розподіл потужності) та 2 (розподіл потужності з обмеженнями) є обов`язковими, крім випадків надання доступу на добу наперед та/або протягом доби, які надаються у разі подання замовником оператору ГТС відповідних номінації/реномінації.
Виходячи зі змісту положень пунктів 2.3, 2.7 договору, у випадку надання доступу до потужності на період однієї газової доби додатки 1 та 2 до договору не укладаються.
Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 15.07.2022 у справі № 921/184/21, від 29.06.2022 у справі № 906/184/21, від 15.02.2023 у справі № 904/7654/21.
Відповідно до п.1 гл.1 розд.ХІ Кодексу ГТС номінації подаються замовниками послуг транспортування на відповідну добу в розрізі кожної точки входу/виходу. Номінація/реномінація надається через інформаційну платформу оператора ГТС (п.7 гл.1 розд.ХІ Кодексу ГТС).
Номінація - попереднє повідомлення, надане замовником послуг транспортування оператору ГТС, стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до ГТС в точках входу та відібрані з ГТС в точках виходу (п.5 гл.1 розд.І Кодексу ГТС).
Реномінація - заявка на зміну підтвердженої номінації (п.5 гл.1 розд.І Кодексу ГТС).
Інформація, що міститься в номінації, попередньо погоджується оператором ГТС в порядку, визначеному розд.ХІ Кодексу ГТС, та є достатньою для надання послуг транспортування. Неподання номінації унеможливлює надання оператором ГТС замовнику послуг транспортування.
Вартість послуг розраховується таким чином: розподіл потужності за тарифами, які встановлюються Регулятором; транспортування за тарифами, які встановлюються Регулятором; балансування за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом (п.7.1 Договору).
Вартість послуг договірної потужності визначається виходячи з обсягу замовленої потужності замовника згідно з додатком 1 до цього Договору (розподіл потужності) та/або додатком 2 до цього Договору (розподіл потужності з обмеженнями) та/або обсягу підтвердженої номінації у випадку замовлення потужності на період однієї газової доби (п.8.1 Договору транспортування).
При цьому п.8.2 Договору транспортування передбачає, що вартість договірної потужності замовника, крім замовника послуг транспортування, на якого в установленому порядку рішенням КМУ відповідно до ст.11 Закону "Про ринок природного газу" покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язків, на період газового місяця визначається як сума вартості договірних потужностей за кожен день газового місяця (відповідно до формули, визначеної Договором транспортування).
Вартість перевищення замовником (крім замовника, на якого в установленому порядку рішенням КМУ відповідно до ст.11 Закону "Про ринок природного газу" покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язків, або оператора ГРМ) замовленої потужності за кожний день газового місяця розраховується для кожного дня перевищення за формулою, наведеною у цьому пункті договору. За результатами остаточної алокації відборів та подач замовника оператор здійснює розрахунок вартості плати за перевищення потужності у відповідному розрахунковому місяці. Підставою для плати за перевищення замовленої потужності є рахунок на оплату за перевищення замовленої потужності та звіт оператора про використання замовленої потужності замовником, що містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей, які надаються замовнику до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу. Замовник зобов`язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності у строк до двадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем. Розбіжності щодо вартості додаткової плати підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість додаткової плати за перевищення договірних потужностей, яку замовник зобов`язаний сплатити в строк, визначений у цьому пункті, визначається за даними оператора (п.8.3 Договору).
Замовник, який є оператором ГРМ, здійснює остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг. У випадку якщо розрахунковий обсяг використання потужності замовником (суб`єктом, на якого в установленому порядку рішенням КМУ відповідно до ст.11 Закону "Про ринок природного газу" покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язків, або оператором ГРМ), визначений оператором ГТС на підставі остаточної алокації, перевищує обсяг договірної потужності, замовник послуг транспортування зобов`язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності за кожен день такого перевищення до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до звіту використання договірної потужності та з урахуванням раніше перерахованих коштів. Звіт оператора про використання замовленої потужності замовником, який надається до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу, містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей та рахунок на оплату або повідомлення про зарахування надмірно сплачених коштів у рахунок плати за використання договірної потужності на наступні періоди. Розбіжності щодо вартості перевищення замовленої потужності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість додаткової плати за перевищення договірних потужностей, які замовник зобов`язаний сплатити у строк, визначений у цьому пункті цього договору, визначається за даними оператора (п.8.4 Договору).
Тобто замовник може отримувати послуги розподілу потужності лише у разі укладення відповідних додатків 1 та 2 або у разі, якщо доступ до потужності надається на добу наперед та/або протягом доби за умови подання замовником відповідних номінацій/реномінацій через інформаційну платформу в порядку, передбаченому розд. ХІ Кодексу ГТС. Подання номінації/реномінації фактично є достатньою для надання послуг транспортування (розподіл потужності). Неподання номінації/реномінації унеможливлює надання оператором ГТС замовнику таких послуг.
Оператори газорозподільних систем зобов`язані подавати ТОВ «Оператор ГТС України» через Інформаційну платформу відповідну інформацію, за результатами опрацювання якої, відповідно до пункту 15 розділу IX Кодексу ГТС визначається величина використаних замовником послуг транспортування обсягів потужності точок входу/виходу.
Верховний Суд у постановах від 28.07.2021 у справі №927/1041/19, від 29.03.2023 у справі №914/2579/19 вказав: «Таким чином, з 01.08.2018 Кодексом ГТС передбачено функціонування інформаційної платформи, яка істотно змінила процедуру взаємодії між суб`єктами ринку природного газу. Функціонування платформи забезпечує оператор ГТС задля надання послуг транспортування природного газу відповідно до Кодексу ГТС. Платформа дозволяє автоматизувати процеси електронної взаємодії та документообігу між суб`єктами ринку природного газу – оператором ГТС, операторами ГРМ та замовниками послуг транспортування газу».
Згідно правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 15.07.2022 у справі № 918/450/20, за законом та Договором достатньою підставою для оплати послуг є алокації (звітами), складеними оператором ГТС, на підставі інформації, наданої самим Замовником. При цьому зазначена інформація є нерозривно пов?язаною із звітністю сторін щодо надання послуг з транспортування газу безпосередньо.
Кодекс ГТС у розділі ХІІ детально регламентує здійснення алокації (на яких даних ґрунтується, порядок здійснення тощо). Так, у межах процедури алокації передбачено, що підписані щомісячні акти приймання-передачі газу відповідно до положень пункту 2 глави 7 розділу III цього Кодексу, що містять інформацію про щомісячні обсяги природного газу, визначені комерційними вузлами обліку у фізичних точках входу/виходу, поданого до ГТС, є основою для формування інформації, що передається оператору ГТС для здійснення ним алокації (пункт 5 глави 1 розділу ХІІ Кодексу ГТС).
Об?єднаною Палатою Верховного Суду у постанові у справі № 918/450/20 та Верховним Судом у постанові від 31.05.2022 по справі № 903/775/20 чітко висловлено позицію про те, що Оператор ГТС виконує процедуру алокації виключно на підставі інформації про обсяги подачі та/або відбору природного газу, яка надається самим оператором ГРМ.
Тобто, Оператор ГТС фактично здійснює алокацію (процес розподілу певної інформації/даних, їх систематизація та аналіз) на підставі інформації та показників, які були надані самим замовником послуг.
Разом із позовною заявою до Суду було надано, серед іншого, файли за формами № 2, 3, 4, 8, а також реєстри файлів, які були завантажені безпосередньо відповідачем до Інформаційної платформи та в яких відповідач самостійно заначив відповідні показники у спірний період.
Таким чином, фактично величина використаних АТ «Львівгаз» обсягів потужності точок входу/виходу було визначено за результатами алокації на підставі інформації та показників, які були надані самим відповідачем, та фактично є тим обсягом природного газу, перетікання якого відбулось за певний період на відповідній точці входу/виходу.
Пунктом 3 глави 2 розділу XI Кодексу ГТС встановлено, що у випадку якщо замовник послуг транспортування природного газу не надасть оператору газотранспортної системи номінацію згідно з положеннями пункту 1 цієї глави, вважається підтвердженою номінація для такого замовника послуг транспортування природного газу з обсягами природного газу, що дорівнює нулю відносно замовленої точки входу/виходу.
Водночас, подання замовником «нульових» номінацій або неподання їх взагалі не впливає на фактичний обсяг використаної потужності замовником, оскільки відповідно до пункту 8 глави 1 розділу ХІ Кодексу 1ТС якщо замовник послуг транспортування природного газу не надав номінацію на точку входу/виходу, на яку йому було розподілено потужність на відповідну газову добу, то вважається, що замовником було подано нульову номінацію на відповідну точку входу та/або виходу.
Отже, подання замовником «нульових» номінацій або неподання їх взагалі не впливає на фактичний обсяг величини використаних обсягів потужності точок входу/виходу.
На виконання постанови НКРЕКП від 07.07.2016 № 1234 «Про затвердження форм звітності НКРЕКП щодо здійснення моніторингу на ринку природного газу та інструкцій щодо їх заповнення». Операторами газорозподільних систем щомісячно надається Регулятору форма звітності № 8в - НКРЕКП-газ-моніторинг (місячна) «Звіт про використання потужності газорозподільної системи та стан розрахунків», в тому числі у квітні,  травні, червні, липні, серпні, вересні та жовтні 2021 року.
З наданих Форм № 8в вбачається, що АТ «Львівгаз» самостійно подано до НКРЕКП підписані уповноваженими посадовими особами та скріплені печаткою підприємства звіти, в яких відповідач у повному обсязі визнає обсяги переданого природного газу з газотранспортної системи та обсяги використаної потужності за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2021 року.
При цьому, вказані у Формах № 8в обсяги природного газу в повному обсязі співпадають з даними інформаційної платформи ТОВ «Оператор ГТС України» щодо використаних АТ «Львівгаз» обсягів перевищення договірної потужності та відображеними у відповідних актах наданих послуг, звітах про використання замовленої потужності та рахунках за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2021 року.
Таким чином, АТ «Львівгаз» у звітах Форми № 8в беззаперечно визнано використання обсягів потужності у квітні, травні, червні, липні, серпні, вересні та жовтні 2021 року.
Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про підставність нарахування відповідачу пені в розмірі 75 897,02 грн, 3% річних в розмірі 35 283,23 грн та інфляційних втрат в розмірі 247 793,35 гривні.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).
На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 05.10.2023 у справі № 914/1173/23 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.
Судові витрати в суді апеляційної інстанції.
Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236, 254, 255, 269, 270, 271, 280, 275, 277, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Львівгаз” від 05.11.2023 (вх. суду від 06.11.2023 №01-05/3409/23) на рішення Господарського суду Львівської області від 05.10.2023 (вх. суду від 15.11.2023 №01-05/3499/23) – залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Львівської області від 05.10.2023 у справі № 914/1173/23 – залишити без змін.
3. Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції – покласти на скаржника.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строки та в порядку, визначені статтями 286-289 ГПК України.
5. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Повний текст постанови складено та підписано 27.05.2024.

Головуючий суддя                                                                      Т.Б. Бонк

суддя                                                                                           С.М. Бойко

суддя                                                                                          Г.Г. Якімець