ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 червня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/587/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Божко Л.А., Суховарова А.В.,       
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» Міністерства юстиції України  на рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 (суддя першої інстанції Олійник В.М.) в адміністративній справі №160/587/24  за позовом  ОСОБА_1   до  Державної установи «Криворізька виправна колонія(№80)» Міністерства юстиції України   про  визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)», в якій просить:
визнати протиправними дії Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди в розмірі, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року за період з 11.03.2022 року по 18.07.2022 року із розрахунку 30000 грн. на місяць;
зобов`язати Державну установу «Криворізька виправна колонія (№80)» здійснити перерахунок та виплату позивачу додаткової винагороди в розмірі, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року за період з 11.03.2022 року по 18.07.2022 року, із розрахунку 30000 грн. на місяць, з врахуванням фактично виплачених сум;
визнати протиправними дії Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди в розмірі, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року за період з 19.07.2022 року по 17.10.2022 року із розрахунку 30000 грн. на місяць відповідно відпрацьованого часу;
зобов`язати Державну установу «Криворізька виправна колонія (№80)» здійснити перерахунок та виплату позивачу додаткової винагороди в розмірі, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року за період з 19.07.2022 року по 18.10.2022 року із розрахунку 30000 грн. на місяць відповідно відпрацьованого часу.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 01 лютого 2003 року проходить службу в Державній установі "Криворізька виправна колонія (№80)" на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки. ОСОБА_1 вважає протиправною бездіяльність Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" щодо ненарахування та невиплати йому додаткової винагороди в розмірі, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 в період з 11.03.2022 року по 18.07.2022 року та з 19.07.2022 року по 18.10.2022 року в розрахунку 30000 грн. на місяць, у зв`язку з чим звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні адміністративного позову.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим,   що право на виплату додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України залежить від місця проходження служби в органах і установах цієї Служби, а розмір визначається пропорційно та виплачується за фактичний час несення служби, розрахований у годинах, в розрахунковому (у годинах) місячному періоді проходження служби (24 години на добу). Таким чином, позивачу ОСОБА_1 молодшому інспектору відділу нагляду і безпеки, було виплачено додаткову винагороду, передбачену Постановою 168, за фактичний час несення служби відповідно до табелів обліку робочого часу.
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини 4 статті 304 КАС України, не перешкоджає перегляду рішення  суду  першої інстанції.
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 з 01 лютого 2003 року проходить службу в Державній установі "Криворізька виправна колонія (№80)" на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 були здійснені виплату додаткової винагороди за несення служби під час дії воєнного стану у розмірі який визначається пропорційно та виплачується за фактичний час несення служби, відповідно табелів обліку робочого часу, розрахований у годинах, в розрахунковому (у годинах) місячному періоді проходження служби (24 години на добу).
Відповідно до витягу з наказу ДУ "Криворізька виправна колонія (№80)" №76/ОС-22 від 26.05.2022 року "Про виплату додаткової винагороди за несення служби під час дії воєнного стану особам рядового і начальницького складу у травні місяці 2022 року" наказано за час несення служби в період з 11 березня по 25 квітня 2022 року особам рядового і начальницького складу ДУ "Криворізька виправна колонія (№80)" здійснити виплату додаткової винагороди за несення служби під час дії воєнного стану у розмірі, який визначається пропорційно та виплачується за фактичний час несення служби, відповідно табелів обліку робочого часу, розрахований у годинах, в розрахунковому (у годинах) місячному періоді проходження служби (24 години на добу) та згідно з додатком до наказу.
Відповідно до витягу з наказу ДУ "Криворізька виправна колонія (№80)" №122/ОС-22 від 17.08.2022 року "Про виплату додаткової винагороди за несення служби під час дії воєнного стану особам рядового і начальницького складу у серпні місяці 2022 року" наказано здійснити виплату додаткової винагороди за несення служби під час дії воєнного стану у розмірі, який визначається пропорційно та виплачується за фактичний час несення служби в період з 26 квітня по 31 травні 2022 року особам рядового і начальницького складу ДУ "Криворізька виправна колонія (№80)" відповідно табелів обліку робочого часу та додатку до наказу.
Таким чином, на виконання вимог постанови №168 та враховуючи роз`яснення начальника Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (листи №3.3-1386/Е від 23.05.2022 та №3.3-2025/Е від 15.08.2022), начальником ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» було видано наказ №76/ОС-22 від 26.05.2022 та наказ №122/ОС-22 від 17.08.2022 року, ОСОБА_1 були виплачені наступні суми:
Згідно наказу №76/ОС-22 від 26.05.2022 нараховано та виплачено додаткової винагороди за період з 11.03.2022 по 31.03.2022 в розмірі 6 210,82 грн. Всього за березень 2022 - 6 210,82 грн.
Згідно наказу №76/ОС-22 від 26.05.2022 нараховано та виплачено додаткової винагороди за період з 01.04.2022 по 25.04.2022 в розмірі 7667,28 грн.;
Згідно наказу №122/ОС-22 від 17.08.2022 нараховано та виплачено додаткової винагороди за період з 26.04.2022 по 30.04.2022 в розмірі 1500,12 грн. Всього за квітень 2022 - 9 167, 40 грн.
Згідно наказу №122/ОС-22 від 17.08.2022 нараховано та виплачено додаткової винагороди за період з 01.05.2022 по 31.05.2022 в розмірі 5 646,20 грн. Всього за травень 2022 - 5 646,20 грн.
ОСОБА_1 вважає протиправною бездіяльність Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" щодо ненарахування та невиплати йому додаткової винагороди в розмірі, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 в період з 11.03.2022 року по 18.07.2022 року та з 19.07.2022 року по 18.10.2022 року, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.
Не погоджуючись з такою позицією відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів   зазначає наступне.
Відповідно до частин першої та другої статті 23 Закону України  від  23 червня 2005  року  № 2713-IV «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» (далі - Закон № 2713-IV) держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України.
Умови грошового і матеріального забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплата праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються законодавством і мають забезпечувати належні матеріальні умови для комплектування Державної кримінально-виконавчої служби України висококваліфікованим персоналом, диференційовано враховувати характер і умови служби чи роботи, стимулювати досягнення високих результатів  у  службовій та професійній діяльності і компенсувати персоналу фізичні та інтелектуальні затрати.
Частиною першою статті 24 Закону № 2713-IV передбачено, що фінансування діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та інших джерел, передбачених законом.
Пільги, компенсації та гарантії, передбачені цим Законом, надаються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання відповідних бюджетних установ.
Порядок виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України затверджено наказом Міністерства юстиції України  від  28 березня 2018  року  № 925/5 (далі - Порядок №    925/5).
Пунктом 3 розділу І Порядку № 925/5 визначено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Абзацом першим пункту 4 розділу І Порядку № 925/5 (у  редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що грошове забезпечення виплачується особам рядового і начальницького складу, які займають штатні посади в Департаменті з питань виконання кримінальних покарань, міжрегіональних управліннях з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, органах пробації, установах виконання покарань, слідчих ізоляторах, воєнізованих формуваннях, навчальних закладах та закладах охорони здоров`я, на підприємствах установ виконання покарань, інших підприємствах, в установах і організаціях, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.
Указом Президента України  від  24 лютого 2022  року  № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022  року  строком на 30 діб, який  у  подальшому було продовжено та триває до теперішнього часу.
На виконання указів Президента України  від  24 лютого 2022  року  № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 168, пунктом 1 якої (у  первинній редакції) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь  у  бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах  у  період здійснення зазначених заходів (у  тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі  у  таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 5 Постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022  року.
У  подальшому, до пункту 1 Постанови № 168 вносилися зміни, зокрема, згідно з постановою Кабінету Міністрів України  від  22 березня 2022  року  № 350 абзац перший пункту 1 Постанови №168 після слів «та поліцейським» доповнено словами «а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка».
Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України  від  22 березня 2022  року  № 350 вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022  року.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України  від  06 березня 2022  року  № 204-р затверджено перелік адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка» згідно з додатком,  у  якому значиться Волинська область.
З наведеного вбачається, що Кабінет Міністрів України встановив додаткову винагороду в розмірі 30 000 гривень щомісячно, зокрема особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка».
Як уже було зазначено, що ОСОБА_1 з 01 лютого 2003 року проходить службу в Державній установі "Криворізька виправна колонія (№80)" на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки.
Відповідно до витягу з наказу ДУ "Криворізька виправна колонія (№80)" №76/ОС-22 від 26.05.2022 року "Про виплату додаткової винагороди за несення служби під час дії воєнного стану особам рядового і начальницького складу у травні місяці 2022 року" наказано за час несення служби в період з 11 березня по 25 квітня 2022 року особам рядового і начальницького складу ДУ "Криворізька виправна колонія (№80)" здійснити виплату додаткової винагороди за несення служби під час дії воєнного стану у розмірі, який визначається пропорційно та виплачується за фактичний час несення служби, відповідно табелів обліку робочого часу, розрахований у годинах, в розрахунковому (у годинах) місячному періоді проходження служби (24 години на добу) та згідно з додатком до наказу.
Відповідно до витягу з наказу ДУ "Криворізька виправна колонія (№80)" №122/ОС-22 від 17.08.2022 року "Про виплату додаткової винагороди за несення служби під час дії воєнного стану особам рядового і начальницького складу у серпні місяці 2022 року" наказано здійснити виплату додаткової винагороди за несення служби під час дії воєнного стану у розмірі, який визначається пропорційно та виплачується за фактичний час несення служби в період з 26 квітня по 31 травні 2022 року особам рядового і начальницького складу ДУ "Криворізька виправна колонія (№80)" відповідно табелів обліку робочого часу та додатку до наказу.
Таким чином, на виконання вимог постанови №168 та враховуючи роз`яснення начальника Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (листи №3.3-1386/Е від 23.05.2022 та №3.3-2025/Е від 15.08.2022), начальником ДУ “Криворізька виправна колонія (№80)” було видано наказ №76/ОС-22 від 26.05.2022 та наказ №122/ОС-22 від 17.08.2022 року, ОСОБА_1 були виплачені наступні суми:
Згідно наказу №76/ОС-22 від 26.05.2022 нараховано та виплачено додаткової винагороди за період з 11.03.2022 по 31.03.2022 в розмірі 6 210,82 грн. Всього за березень 2022 - 6 210,82 грн.
Згідно наказу №76/ОС-22 від 26.05.2022 нараховано та виплачено додаткової винагороди за період з 01.04.2022 по 25.04.2022 в розмірі 7667,28 грн. 
Згідно наказу №122/ОС-22 від 17.08.2022 нараховано та виплачено додаткової винагороди за період з 26.04.2022 по 30.04.2022 в розмірі 1500,12 грн.  Всього за квітень 2022 - 9 167, 40 грн.
Згідно наказу №122/ОС-22 від 17.08.2022 нараховано та виплачено додаткової винагороди за період з 01.05.2022 по 31.05.2022 в розмірі 5 646,20 грн.  Всього за травень 2022 - 5 646,20 грн.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками  суду  першої інстанцій про наявність  у  позивача права на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168  за період з 11.03.2022 року по 18.07.2022 року з розрахунку 30000 грн. на місяць та за період з 19.07.2022 року по 18.10.2022 року з розрахунку 30000 грн. на місяць відповідно відпрацьованого часу.
Аналогічна правова позиція міститься в постанові  Верховного Суду від  18 січня 2024  року  в  справі  № 200/297/23.
Також  Верховний Суд у  постанові  від  02 листопада  2023 року у справі  № 160/11851/22 (правовідносини  у  якій також стосувалися бездіяльності ДУ «Центр пробації» щодо ненарахування і невиплати позивачу додаткової винагороди відповідно до Постанови № 168  у  редакції  від  24 березня 2022  року за період з  квітня  2022 по травень 2022  року) сформував висновок щодо застосування пункту 1 Постанови № 168  у  подібних правовідносинах, який узгоджується з вищенаведеними висновками.
Окрім того,  у  вказаній постанові  Верховний Суд  надав оцінку доводам скаржника про те, що право на отримання додаткової винагороди мають лише ті особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які саме несуть службу в органах та установах зазначеної Служби,  суд  зазначає таке.
Суд  дійшов висновку, що  у  цьому випадку поняття «несення служби», яке зазначено  у  пункті 1 Постанови № 168, тотожні поняттю «проходження служби». Оскільки, законодавством визначено, що особи рядового і начальницького складу, які мають спеціальні звання проходять службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України, немає ніяких підстав вважати, що вони службу не несуть. При цьому відзначив, що положення пункту 1 Постанови №168 не містять застережень щодо призначення додаткової допомоги виключно особам, які беруть участь в оперативних заходах, несуть варту, в тому числі в нічний час, несуть службу  у  наряді, тощо.
Тобто, Постанова № 168 (у  редакції постанови  від  22 березня 2022  року) не ставить  у  залежність отримання додаткової винагороди  від  залучення осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби  від  виконання завдань та заходів, спрямованих на забезпечення безпеки в умовах воєнного стану, як про це вказує відповідач.
Оскільки аналогічні доводи містяться в апеляційній скарзі відповідача в цій  справі,  то колегія суддів визнає їх необґрунтованими з огляду на вищевикладену позицію  Верховного Суду у  постанові  від  02 листопада  2023 року у справі  № 160/11851/22.
На основі зазначеного, колегія суддів погоджується з висновком  суду  першої інстанції щодо протиправної бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати на користь позивача додаткової винагороди за періодз 11.03.2022 року по 18.07.2022 року з розрахунку 30000 грн. на місяць та за період з 19.07.2022 року по 18.10.2022 року  у  розмірі 30 000,00 грн щомісячно відповідно до пункту 1 Постанови № 168 (у  редакції постанови  від  22 березня 2022  року), а відтак наявності підстав для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити таку винагороду.
Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків  суду  по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського  суду  з прав людини, зокрема  у рішенні у справі  "Серявін та інші проти України"  від  10 лютого 2010  року,  заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя,  у  рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті  6  Конвенції зобов`язує  суди  обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої  суд  має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності  від  характеру рішення (рішення  у справі  "Руїс Торіха проти Іспанії"  від  9 грудня 1994  року,  серія A, № 303-A, п.29).
Відповідно до  ст. 316 КАС України  суд  апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення  суду  -   без змін, якщо визнає, що  суд  першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що  суд  першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому  рішенні,  не спростовуються і підстав для його скасування немає.
Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу Державної установи «Криворізька виправна колонія(№80)» Міністерства юстиції України   залишити без задоволення, а рішення  суду  першої інстанції – без змін.
Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України,  суд,  -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державної установи «Криворізька виправна колонія(№80)» Міністерства юстиції України  залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 в адміністративній справі №160/587/24залишити  без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 11 червня 2024 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 12 червня 2024 року.

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров