ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/802/22  Номер провадження 22-ц/814/1446/24	Головуючий у 1-й інстанції Колотієвський  О.О.  Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 травня 2024 року 	м. Полтава	

       Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
       головуючий суддя Пилипчук Л.І.,
       судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.,
       розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , поданою в її інтересах представником - адвокатом Шевченко Станіславом Миколайовичем,
на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 02 жовтня 2023 року, постановлене суддею Колотієвським О.О.,
у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерної страхової компанії «ІНГО», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, 
в с т а н о в и в:
       14.07.2022 ОСОБА_1 звернулася в суд із указаним позовом. В обґрунтування підстав позову зазначає, що 17.09.2021 близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_2 у с.Садки Кременчуцького району Полтавської області по вул.Центральній, керуючи автомобілем «RENAULT Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , при здійсненні маневру розвороту ліворуч, не впевнився у безпеці маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN Golf», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням позивачки. Унаслідок ДТП її автомобіль зазнав пошкоджень у розмірі 116 189,17 грн. згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №186 від 24.09.2021, що перевищує вартість самого автомобіля, яка з урахуванням пошкоджень складає величину 44 167,36 грн. 
       Після настання події вона звернулася до АСК «ІНГО», страховика ОСОБА_2 , із заявою про страхове відшкодування, за якою було заведено спадкову справу та виплачено страхове відшкодування у розмірі 48 528,20 грн. Такий розмір відшкодування є меншим, ніж сума завданого матеріального збитку, а тому різницю між фактично заподіяною шкодою та сумою виплаченого страхового відшкодування в межах ліміту, що становить 22 193,01 грн., просить стягнути із АСК «ІНГО», разом із витратами за проведення автотоварознавчої експертизи. Тоді як із ОСОБА_2 , як завдавача шкоди, просить стягнути на її користь 1 300,00 грн. франшизи, нарахування якої передбачено п.12.1. статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів», а також 15 000,00 грн. моральної шкоди, зумовленої душевними стражданнями, яких позивачка зазначала, у зв`язку із фізичним знищенням належного їй майна, необхідністю захисту порушеного права в судовому порядку, а також тієї обставини, що на момент ДТП в автомобілі були діти і вона дуже злякалася за їх життя.
Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 02.10.2023 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерної страхової компанії «ІНГО», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовлено.
Додатковим рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18.12.2023 заяву представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерної страхової компанії «ІНГО», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30 700,00 грн., а також понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 133,00 грн.
Рішення районного суду вмотивовано тим, що матеріали справи не містять належних доказів наявності вини та протиправної поведінки в діях ОСОБА_2 , а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають за недоведеністю.
       Позивачка, в інтересах якої діє представник - адвокат Шевченко С.М., оскаржила рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та постановити нове, яким позов задовольнити.
       Зазначає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрито не з реабілітуючих обставин, а з підстав закінчення строку притягнення до відповідальності, що не звільняє особу від цивільно-правової відповідальності за спричинену шкоду.
       Наголошує, що у суді першої інстанції АСК «Інго» фактично визнало позовні вимоги про необхідність здійснення страхового відшкодування, не погодившись лише із розміром стягнення, вважаючи за можливе його обраховувати, як різницю між розміром збитків, встановлених висновком КНДІСЕ та сумою вже виплаченого страхового відшкодування. 
       Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 29.01.2024 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до розгляду без проведення судового засідання в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 05.02.2024.
       19.02.2024 до Полтавського апеляційного суду надійшов відзив представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Стеценка Ю.В. на апеляційну скаргу, яку просить залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, як законне та обґрунтоване, наголошуючи на відсутності доказів наявності вини та протиправної поведінки в діях ОСОБА_2 . Повідомляє, що орієнтовний розмір правничих витрата в суді апеляційної інстанції становитиме 6 000,00 грн. 
Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив такі обставини.
        ОСОБА_1 є власницею автомобіля VOLKSWAGEN Golf, д.н.з. НОМЕР_2 ./а.с.7 т.1/
       17.09.2021 біля 18-20 год. на вулиці Центральній в селі Садки Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем RENAULT Logan, д.н.з. НОМЕР_1 , при здійсненні маневру розвороту ліворуч не впевнився в безпеці маневру, здійснив рух, в ході чого зіткнувся з автомобілем VOLKSWAGEN Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.2.3б Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.
       Крім того, 17.09.2021 біля 18-20 год. на вулиці Центральній в селі Садки Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_2 після дорожньо-транспортної пригоди за його участі вживав алкоголь, чим порушив п.2.10 є Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.
       Постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09.11.2021 об`єднано в одне провадження справу №536/1633/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП та справу №536/1634/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.4 ст.130 КУпАП, присвоєно об`єднаній справі №536/1633/21.
       Постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 13.04.2022 (справа №536/1633/21) провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
       Розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.4 ст.130 КУпАП продовжено./а.с.9 т.1/
       Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у АСК «Інго», поліс №204114964 строком дії з 24.05.2021 по 23.05.2022; сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майна - 130 000,00 грн.; франшиза - 1300,00 грн./а.с.61 т.1/
       09.11.2021 АСК «Інго» перераховано ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 48 286,16 грн./а.с.10 т.1/
       20.09.2021 ОСОБА_1 звернулася до АСК «Інго» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду./а.с.62 т.1/; 25.10.2021 із заявою відповідно до ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»./а.с.63 т.1/
       Згідно із висновком експерта №186, складеного 24.09.2021 судовим експертом ОСОБА_4 за результатами проведення автотоварознавчого дослідження, вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику автомобіля VOLKSWAGEN Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 внаслідок ДТП, яка сталася 17.09.2021, дорівнює вартості автомобіля на момент ДТП, та складає величину 116 189,17 грн.; вартість автомобіля VOLKSWAGEN Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 після ДТП, з урахуванням пошкоджень складає величину 44 167,36 грн./а.с.15-37 т.1/
       19.10.2021 оцінювачем ТОВ «СЗУ Україна» складено звіт №15206 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, за яким вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу VOLKSWAGEN Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження, станом на дату оцінки, становить 109 194,33 грн./а.с.64-81 т.1/
       08.06.2022 адвокат Шевченко С.М. звернувся до АСК «Інго» із заявою, у якій просить: перерахувати на рахунок потерпілої ОСОБА_1 суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 23 493,01 грн.; у разі відмови направити наступні документи: належним чином завірену копію полісу серії АР №4100908, відповідно до якого була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент настання страхового випадку; розрахунок суми страхового відшкодування по даному страховому випадку./а.с.11-12 т.1/
       21.06.2022 АСК «Інго» листом №853 повідомило адвоката Шевченка С.М., що відповідно до звіту №15206 від 19.10.2021 відновлювати пошкоджений автомобіль VOLKSWAGEN Golf, д.н.з. НОМЕР_2 є економічно недоцільним, тому що вартість відновлювального ремонту перевищує його ринкову вартість, отже вартість матеріального збитку, заподіяного власнику в результаті ДТП визначається у розмірі його ринкової вартості до моменту пошкодження, а саме: 109 194,33 грн.
       Сума страхового відшкодування була визначені за наступним розрахунком: 109 194,33 грн. (згідно висновку) - 59 365,53 грн. (вартість залишків, згідно висновку експертного дослідження №15207 від 19.10.2021) = 49 828,80 грн. – 1 300,00 грн. (франшиза) = 48 528,80 грн. (доплата страхового відшкодування).
       25.10.2021 від власника пошкодженого в результаті ДТП VOLKSWAGEN Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , до АТ «СК «Інго» надійшла заява на виплату страхового відшкодування із вказанням власного п/р.09.11.201 виплату страхового відшкодування було перераховано на п/р ОСОБА_1 .
       На підставі викладеного, АТ «СК «Інго» виконало свої зобов`язання перед власником пошкодженого автомобіля VOLKSWAGEN Golf, д.н.з. НОМЕР_2 щодо виплати страхового відшкодування, та не може задовольнити Ваші вимоги, які викладені у заяві від 08.06.2022./а.с.13 т.1/
       Згідно із висновком експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у цивільній справі №536/802/22, складеного 24.03.2023 №26811/22-54, ринкова вартість автомобіля VOLKSWAGEN Golf, д.н.з. НОМЕР_2 до ДТП, яка мала місце 17.09.2021, станом на дату ДТП 17.09.2021 складає: 89803,20 грн. з ПДВ. Вартість відновлювального ремонту автомобіля VOLKSWAGEN Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , станом на дату ДТП 17.09.2021 складає: 334 771,42 грн. Водночас факт включення або не включення ПДВ до зазначеної суми залежить від форми оподаткування суб`єктів господарської діяльності, які надають послуги з проведення ремонту КТЗ, реалізації складових і матеріалів тощо. Ринкова вартість автомобіля VOLKSWAGEN Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , в пошкодженому стані після ДТП, яка мала місце 17.09.2021, станом на дату ДТП 17.09.2021 могла складати: 32172,04 грн. з ПДВ./а.с.216-234 т.1/
Відмовляючи у задоволенні вимог позову, суд першої інстанції виходив із того, що постанова суду про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП з підстав закінчення строку притягнення до відповідальності не встановлює факт скоєння ним такого порушення та його вину у вчиненому, а лише констатує зміст протоколу про адміністративне правопорушення. Здійснення АСК «Інго» страхового відшкодування позивачу суд до уваги не прийняв, вказавши, що викладене до доводить винуватості ОСОБА_2 
       Установивши викладене та враховуючи, що головною умовою для покладення на особу цивільно-правової відповідальності у вигляді зобов`язання відшкодувати заподіяну шкоду є наявність повного складу цивільного правопорушення, а факт протиправної поведінки ОСОБА_2 та наявності причинно-наслідкового зв`язку не підтвердився матеріалами справи, суд визнав відсутніми й правові підстави для покладення на нього відповідальності у вигляді відшкодування шкоди, заподіяної майну позивача, та, відповідно і у АСК «ІНГО», як страховика цивільно-правової відповідальності.
Апеляційний суд із висновками суду першої інстанції не погоджується. При цьому враховує наступне.
       Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачені статтею 1166 ЦК України, частиною першою якої встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частини перша, друга статті 1166 ЦК України).
Відповідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
У постанові Верховного Суду від 26.01.2022 у справі № 465/674/19, сформовано висновок про те, що тлумачення статті 1188 ЦК України свідчить про те, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення; відтак, така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченихст.38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.
       При цьому, у постанові Верховного Суду від 04.03.2020 у справі №641/2795/16-ц зазначено, що не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, зокрема, висновком судової експертизи тощо.
       Отже, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП,не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП (постанова Верховного Суду від 29.04.2020 у справі №686/4557/18).
       Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
       Із огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди, яка викладена у частині 2статті 1166 ЦК України, особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини.
       Як убачається із матеріалів справи, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, яка не є реабілітуючою обставиною і в ході судового розгляду цієї справи відповідачем ОСОБА_2 не надано доказів, які б спростовувала факт наявності його вини в скоєнні ДТП, зокрема, експертом не було встановлено, що в діях водія ОСОБА_2 не вбачається невідповідносте вимогам ПДР України, які б з технічної точки зору знаходились у причинному зв`язку з виникненням ДТП.
       Суд першої інстанції викладене залишив поза увагою та на підставі припущень і довільного трактування змісту постанову, дійшов помилкового висновку про недоведеність належними доказами вини та протиправної поведінки в діях ОСОБА_2 .
При цьому колегія суддів враховує, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц).
Наведений процесуальний обов`язок відповідачем ОСОБА_2 не виконано, а тому за правилами частини четвертої статті 12 ЦПК України він несе ризик настання наслідків із цим пов`язаних. Відтак, доводи апеляційної скарги позивача в частині доведеності вини ОСОБА_2 у ДТП знайшли свої підтвердження. 
Стосовно відшкодування матеріальної шкоди, колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Висновки експертизи є одним з засобів доказування (п.2 ч.2 ст.76 ЦПК України).
Згідно із частиною п`ятою статті 106 ЦПК України у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
Згідно зі статтею 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
       Так, згідно наявного у справі висновку експерта за результатами судової транспортно-товарознавчої експертизи у цивільній справі №536/802/22, складеного 24.03.2023 №26811/22-54, ринкова вартість автомобіляVOLKSWAGEN Golf, д.н.з. НОМЕР_2 до ДТП, яка мала місце 17.09.2021, станом на дату ДТП 17.09.2021 складає: 89 803,20 грн. з ПДВ; вартість відновлювального ремонту автомобіля VOLKSWAGEN Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , станом на дату ДТП 17.09.2021 складає: 334 771,42 грн.; ринкова вартість автомобіляVOLKSWAGEN Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , в пошкодженому стані після ДТП, яка мала місце 17.09.2021, станом на дату ДТП 17.09.2021 могла складати: 32 172,04 грн. з ПДВ./а.с.216-234 т.1/
       Такий висновок містить відомості про попередження експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України та є належним доказом на підтвердження розміру матеріальної шкоди, який не спростовано відповідачами. При перевірці й оцінці експертного висновку апеляційним судом з`ясовано достатність поданих експертові об`єктів дослідження, повноту відповіді на поставлені питання та її відповідність іншим фактичним даним, що також узгодженість із іншими матеріали справи, а тому не вбачає підстав для його відхилення.
       Таким чином, обраховуючи розмір відшкодування матеріальної шкоди, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення із АСК «Інго» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 7 802,66 грн. (89 803,20 грн. (ринкова вартість автомобіля до ДТП) – 32 172,04 грн. (ринкова вартість автомобіля у пошкодженому стані) – 1 300,00 грн. (франшиза) – 48 528,50 грн. (сплачене страхове відшкодування).
       Разом із цим, підстав для відшкодування понесених позивачем витрат на проведення автотоварознавчої експертизи №186 від 24.09.2021 у розмірі 1 380,00 грн., колегія суддів не вбачає, оскільки такий висновок судом апеляційної інстанції до уваги не приймався, а розмір стягнення визначався за даними судової транспортно-товарознавчої експертизи у цивільній справі №536/802/22, складеного 24.03.2023 №26811/22-54.
       Стосовно стягнення моральної шкоди, колегія суддів враховує наступне.
       Відповідно до частин першої-третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
       Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
       Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
       Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
       За загальними положеннями, передбаченими статтею 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
       При визначенні розміру моральної шкоди, апеляційний суд, керуючись вимогами ст.ст.1167,1168 ЦК України та враховуючи істотні обставини справи, тривалість порушення майнових прав позивачки, глибину її страждань, а також вимоги розумності та справедливості, вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки на відшкодування моральної шкоди 1 000,00 грн. Доказів на підтвердження заявленого до стягнення розміру відшкодування, зокрема, що внаслідок ДТП постраждали діти, а також їх присутності в автомобілі матеріали справи не містять. Тоді як за змістом позиції Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі №752/17832/14-ц, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.
       Стосовно підставності стягнення франшизи, колегія суддів враховує наступне.
       Відповідно до п.12.1. ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхованої суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.
       Згідно з п.2 ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.
       За змістом п.36.6 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.
       Таким чином, установивши, що згідно із полісом франшиза склала 1 300,00 грн., з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки підлягає стягненню її сума. Доказів на спростування викладеного відповідачем не надано.
       Установивши викладене, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції з постановленням нового про часткове задоволення позову та стягнення на користь позивачки із АСК «Інго» матеріальної шкоди у розмірі 7 802,66 грн., та із ОСОБА_2 1 000,00 грн. моральної шкоди та 1 300,00 грн. франшизи. У іншій частині позову слід відмовити.
       Враховуючи, що додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі з підстав його скасування ухвалене додаткове рішення від 18.12.2023 слід визнати таким, що втратило силу.
       Згідно зі статтею 141 ЦПК України, пропорційно задоволеним вимогам позову (33% відносно АСК «Інго» та 14% відносно ОСОБА_2 ), на користь позивачки слід стягнути судовий збір за подачу позову та апеляційної скарги: із АСК «Інго» - 818,73 грн.; а із ОСОБА_2 - 232,71 грн. 
Керуючись ст.ст.367,368, 374, 376 п.п.3,4, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в її інтересах представником - адвокатом Шевченко Станіславом Миколайовичем, - задовольнити частково.
Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 02 жовтня 2023 року- скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Акціонерної страхової компанії «ІНГО», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з Акціонерної страхової компанії «ІНГО» (ЄДРПОУ 16285602) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) матеріальну шкоду в розмірі 7 802,66 грн. та 818,73 грн. судового збору, а всього 8 621,39 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) моральну шкоду в розмірі 1 000,00 грн., франшизу в розмірі 1 300,00 грн. та 232,71 грн. судового збору, а всього 2532,71 грн. 
Додаткове рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18 грудня 2023 року визнати таким, що втратило чинність.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя                                                                 Л.І. Пилипчук

Судді                                                                                 Ю.В. Дряниця

                                                                               О.В. Чумак