ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
30 травня 2024 року
м. Київ
 
справа №755/3666/22
провадження № 51-638км24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду:
головуюча                                         ОСОБА_1 ,
судді:                                                 ОСОБА_2 ,  
ОСОБА_3 ,  
 
секретар судового засідання                 ОСОБА_4 ,
 
учасники  судового провадження:
прокурор                                                      ОСОБА_5 ,
захисники                                                    ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
особа, кримінальне провадження 
стосовно якої закрито                              ОСОБА_8 ,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за № 12021100040003748, стосовно 
 
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Яхни Фастівського району Київської області та проживає у АДРЕСА_1 ), кримінальне провадження за обвинуваченням якого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі - КК України) закритона підставі п. 10 ч. 1 ст. 284  Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).
 
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка їх подала
У касаційній скарзі прокурор,посилаючись істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, виклав вимогу до суду касаційної інстанції (далі-Суд) про скасування судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції. 
Прокурор, не погоджуючись із висновками судів першої та апеляційної інстанцій про порушення строків досудового розслідування, встановлених статтею 219 КПК України, зазначає, що обвинувальний акт було складено та направлено до суду в межах строку досудового розслідування. 
Прокурор зазначає, що ОСОБА_8 18 лютого 2022 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, строк досудового розслідування у цьому провадженні не продовжувався.
18 лютого 2022 року стороною обвинувачення повідомлено стороні захисту про завершення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні та надано доступ до матеріалів провадження у порядку ст. 290 КПК України. У цей же день було складено обвинувальний акт та затверджено прокурором.
02 березня 2022 року ОСОБА_8 було оголошено у розшук. 
Постановою прокурора від 02 березня 2022 року досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні було зупинене. Вказана постанова ніким не була оскаржена.
29 квітня 2022 року досудове розслідування було відновлено і стороні захисту було повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів провадження у порядку ст. 290 КПК України, з якими сторона захисту ознайомилась 02 травня 2022 року.
02 травня 2022 року було складено новий обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 , затверджено прокурором та направлено до суду 10 травня 2022 року, тобто в межах строку досудового розслідування.
В подальшому постановою прокурора від 30 травня 2022 року уточнено постанову від 02 березня 2022 року з викладенням підстав зупинення досудового розслідування - оголошення ОСОБА_8 у розшук, оскільки він не з`явився для виконання вимог ст. 290 КПК України. 
Вважає, що судом першої інстанції не надано оцінку постанові прокурора від 29 квітня 2022 року про відновлення досудового розслідування.
Також вказує, що місцевий суд, не взявши до уваги постанову від 02 березня 2022 року, на стадії судового розгляду допустив протиріччя зі своїми висновками, які викладені в ухвалі підготовчого судового засідання від 31 травня 2022 року, та вийшов за межі своїх повноважень, визначених ч. 3 ст. 26 КПК України.
Крім того, вказує що суд апеляційної інстанції обмежився загальним формулюванням про правильність висновків місцевого суду та не навів переконливих мотивів для спростування доводів апеляційної скарги прокурора. 
 
Зміст судових рішень та встановлені судами обставини кримінального провадження 
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2023 року кримінальне провадження № 12021100040003748 від 30 грудня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України закрито на підставі п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року апеляційну скаргу прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 залишено без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2023 року- без зміни.
 
Позиції учасників судового провадження 
У судовому засіданні прокурор підтримала касаційну скаргу, просила скасувати оскаржені судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Особа, кримінальне провадження стосовно якої закрито, та його захисники заперечили касаційній скарзі прокурора, просили залишити судові рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення.
 
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК Українисуд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
За змістом ст. 438 КПК Українипредметом перегляду справи в касаційному порядку є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Частиною 1 ст. 412 КПК Українипередбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Статтею 370 КПК Українипередбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. 
Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що суди першої та апеляційної інстанцій дотрималися вказаних вимог закону.
 
Щодо зупинення досудового розслідування
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 280 КПК України досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право її оскаржити слідчому судді.
Для того щоб процесуальне рішення про зупинення досудового розслідування було законим і обґрунтованим, необхідно дотримуватися умов, зазначених у частинах        1 та 2 ст. 280 КПК України.
Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Відповідно до постанови прокурора про зупинення досудового розслідування від 02 березня 2022 року, на підставі п. 3 ч.1 ст. 615 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні №12021100040003748 було зупинене.
Згідно з ч. 1 ст. 280 КПК України, в редакції, яка діяла на день винесення постанови про зупинення досудового розслідування від 02 березня 2022 року, досудове розслідування могло бути зупинене після повідомлення особі про підозру у випадку: 1) підозрюваний захворів на тяжку хворобу, яка перешкоджає його участі у кримінальному провадженні, за умови підтвердження цього відповідним медичним висновком; 2) оголошено в розшук підозрюваного; 2-1) слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування; 3) наявна необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.
Суд першої інстанції правильно зазначив, що постановою слідчого від 02 березня 2022 року було оголошено у розшук підозрюваного,  однак  досудове розслідування було зупинене прокурором з інших підстав, що не були передбачені чинним кримінальним процесуальним законом на день ухвалення прокурором такого рішення.
Так, згідно зі змістом постанови від 02 березня 2022 року досудове розслідування було зупинене на підставі п. 3 ч. 1 ст. 615 КПК України тобто неіснуючої станом на 02 березня 2022 року норми КПК України, оскільки зміни до ч. 1 ст. 280 та ст. 615 КПК України, які передбачають підстави зупинення досудового розслідування після повідомлення особі про підозру (наявні об`єктивні обставини, що унеможливлюють подальше проведення досудового розслідування в умовах воєнного стану), станом на 02 березня 2022 року ще не були прийнятті Верховною Радою України ( т. 1 а. с. 131-133).
Підставою для відновлення досудового розслідування за постановою прокурора від 29 квітня 2022 року, було зазначено необхідність проведення додаткових слідчих дій, а не встановлення місцезнаходження підозрюваного. Ця постанова також містить посилання про те, що кримінальне провадження було зупинене відповідно до ст. 35, 11, п.3 ч.1 ст. 615 КПК України, через відсутність об`єктивної можливості звернення до суду з обвинувальним актом, а не через розшук підозрюваного (т. 1 а.с. 134-135).
Крім того, прокурором було надано в судовому засіданні постанову про уточнення постанови про зупинення досудового розслідування від 30 травня 2022 року.
Суд першої інстанції, надаючи оцінку  вищевказаній постанові, обґрунтовано  зазначив, що ця постанова була винесена прокурором вже після направлення обвинувального акту до суду, враховуючи відомості, вказані в постанові, суд дійшов висновку, що прокурором фактично здійснено не уточнення, а зміна змісту мотивувальної та резолютивної частин цієї постанови, зокрема, змінені правові підстави зупинення досудового розслідування.
Враховуючи наведені обставини, що свідчать про недотримання стороною обвинувачення вимог кримінального процесуального закону щодо порядку та підстав зупинення досудового розслідування, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сама по собі наявність постанови про зупинення досудового розслідування ще не свідчить про те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні зупинялось в порядку, передбаченому ст. 280 КПК України, тому строк з 02 березня 2022 року до 29 квітня 2022 року, тобто з дня винесення прокурором постанови про зупинення досудового розслідування до дня ухвалення постанови про його відновлення, включається  у строки досудового розслідування. З таким висновком повністю погоджується колегія суддів касаційного суду.
 
Щодо строку закінчення досудового розслідування та звернення до суду з обвинувальним актом
Положеннями кримінального процесуального закону, які передбачені статтями 219, 294-295-1 КПК України, законодавець визначив строки досудового розслідування, порядок їх обчислення та продовження.
Приписами ч.1 ст. 219 КПК України встановлено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. 
Згідно з пунктом 4 ч. 3 цієї статті  досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Як встановлено судами 18 лютого 2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні не продовжувався.
18 лютого 2022 року старший слідчий СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві повідомив підозрюваного та його захисника про завершення досудового розслідування та надав стороні захисту доступ до матеріалів справи.
18 лютого 2022 року сторона захисту підтвердила факт ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, що підтверджується протоколом про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, підписаним підозрюваним та захисником.
В цей же день - 18 лютого 2022 року старшим слідчим СВ Дніпровського УПГУ НП у м. Києві було складено обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 286 КК України, який затверджений прокурором.
Відповідно до постанови прокурора від 02 березня 2022 року, на підставі п. 3 ч.1 ст. 615 КПК України досудове розслідування було зупинене,  за постановою від 29 квітня 2022 року досудове розслідування було відновлено через необхідність в проведенні додаткових слідчих дій.
В цей же день 29 квітня 2022 року стороні захисту було повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів кримінального провадження. 02 травня 2022 року сторона захисту підтвердила факт ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, що підтверджується відповідним протоколом.
02 травня 2022 року старшим слідчим СВ Дніпровського УПГУ НП у м. Києві було складено новий обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 286 КК України, та затверджений прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва.
10 травня 2022 року вказаний обвинувальний акт надійшов до Дніпровського районного суду м. Києва.
Враховуючи встановлені судами обставини, що свідчать про допущені стороною обвинувачення грубі порушення вимог КПК України щодо порядку та підстав зупинення досудового розслідування, що мало наслідком відсутність правових підстав для застосування положень ч.5 ст. 219 КПК України щодо не включення строків із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадженняв строки досудового розслідування, а також те, що строк досудового розслідування в установленому законом порядку органом досудового розслідування не був продовжений, колегія суддів погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що кінцевим строком досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні є  18 квітня 2022 року, а звернення прокурора до Дніпровського районного суду м. Києва з обвинувальним актом 10 травня 2022 року відбулося поза межами строку досудового розслідування.
У постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 15 вересня 2021 року (справа № 711/3111/19, касаційне провадження № 51-2890км19)міститься висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, відповідно до якого кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке якетап кримінального провадження законодавець пов`язує в  часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду. 
Враховуючи вищенаведене, Суд вважає правильними висновки судів про те, що обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні №12021100040003748 направлено до суду поза межами строку досудового розслідування, що є підставою для закриття кримінального провадження стосовно  ОСОБА_8 , а доводи касаційної скарги прокурора про те, що обвинувальний акт надійшов до суду в межах строку досудового розслідування - необґрунтованими.
 
Щодо можливості закриття кримінального провадження під час судового розгляду
За своєю юридичною природою процесуальні строки виступають умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин, а суд в межах визначених повноважень здійснює відповідний контроль за дотриманням цих строків.
Закінчення строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру, крім випадку повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, є підставою для закриття кримінального провадження (п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України).
Згідно з висновком постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 13 лютого 2023 року у справі № 932/8842/20 (провадження № 51-5954кмо21) викладене у п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК поняття «злочин проти життя та здоров`я особи» охоплює не лише злочини, передбачені в розд. II Особливої частини КК України, а також включає й інші склади злочинів, у яких додатковим об`єктом посягання є життя та здоров`я особи. 
При вирішенні питання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України необхідно виходити з інкримінованих фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та враховувати, з огляду на положення ст. 12 КК, тяжкість відповідного злочину, об`єктом посягання (основним або додатковим) якого є життя та здоров`я особи. 
Якщо з огляду на приписи ст. 12 КК України та санкцію відповідної кримінально-правової норми злочин із додатковим об`єктом посягання у виді життя та здоров`я особи є тяжким чи особливо тяжким, то він для застосування положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України охоплюється поняттям «тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи».
З огляду на те, кримінальне провадження за ч. 1 ст. 286 КК України є нетяжким злочином, то суд першої інстанції був вправі вирішувати клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Доводи касаційної скарги прокурора про те, що місцевий суд допустив протиріччя зі своїми висновками, викладеними в ухвалі від 31 травня 2022 року, постановленій у підготовчому судовому засіданні, та вийшов за межі своїх повноважень, визначених ч. 3 ст. 26 КПК України, є безпідставними.
Як убачається із матеріалів цього провадження ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 травня 2022 року на підставі обвинувального акта та доданих до нього документів за обвинуваченням  ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, було призначено судовий розгляд, а подане стороною захисту клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України приєднано до матеріалів провадження та постановлено вирішити це клопотання на стадії судового розгляду.
Так, при вирішенні питання щодо необхідності закриття кримінального провадження під час судового розгляду, а не на стадії підготовчого провадження, місцевий суд обґрунтовано керувався правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 556/1381/18 про те, що чинне кримінальне процесуальне законодавство не містить обмежень щодо закриття кримінального провадження на будь-якій стадії процесу (до виходу суду в нарадчу кімнату для постановлення рішення по суті).
Що стосується доводів прокурора про неправильне застосування судами закону України про кримінальну відповідальність, то у касаційній скарзі не вказано які статті закону України про кримінальну відповідальність застосовано неправильно.
Інших доводів, які б свідчили проістотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що були б підставами для скасування судових рішень, прокурором у касаційній скарзі не наведено.
Апеляційний суд із додержанням приписів статей 404, 405 КПК України переглянув ухвалу суду першої інстанції за апеляційною скаргою прокурора, належно перевірив усі наведені в ній доводи, які за суттю та змістом аналогічні викладеним у касаційній скарзі, й обґрунтовано відмовив у задоволенні вимог сторони обвинувачення, навівши в ухвалі мотиви та правові підстави, з яких виходив, постановляючи таке рішення.
Ухвала суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду відповідають вимогам статей 370, 419 КПК України. Істотних порушень норм права, які були би безумовними підставами для скасування оскаржених ухвал, суд касаційної інстанції не встановив.
Тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а постановлені судові рішення -  без зміни.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, Верховний Суд
 
ухвалив:
 
Касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                      ОСОБА_3