Справа № 740/8354/23 	Головуючий у 1 інстанції Шевченко  І. М. 	
Провадження № 33/4823/312/24 	  	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП         	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2024 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді  Салая Г.А.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
захисника – Подолянка В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у місті Чернігові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 лютого 2024 року, 

                                        У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, старший солдат в/ч, проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.
         
Місцевим судом встановлено, що 13 грудня 2023 року, о 17 год 50 хв., у м. Ніжині по вул. Широкомагерській, 1 Б, водій ОСОБА_1 , будучи причетним до ДТП, керуючи автомобілем “БМВ”, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
           
Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду стосовно нього скасувати та закрити провадження по справі. Також просить допитати свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
В обґрунтування своїх вимог вказує на порушення судом його права на захист, оскільки безпідставно відхилив його клопотання про допит свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які були очевидцями ДТП, та перебували у його автомобілі. Вказує, що саме ОСОБА_4 під час скоєння ДТП керувала автомобілем “БМВ”, який йому належить. Наголошує, що того дня взагалі фізично не міг керувати автомобілем, адже 21.11.2023 переніс складну операцію, а тому попросив сісти за кермо ОСОБА_5 та звозити до лікарні. Вказує на відсутність по справі доказів його причетності до адміністративного правопорушення. Вважає, що поліцейський на припущеннях склав протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього.

У засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити з викладених  в ній підстав.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
          
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.    
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до статті 266 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюється в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.
Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Відповідно до п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 1452/735 від 09.11.2015 року у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я. 
З контексту п. 7 розділу 1 Інструкції вбачається наявне право водія відмовитися від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або ж не погодитися з результатом огляду. Такі дії водія мають потягти за собою обов`язок поліцейського направити особу на огляд до закладу охорони здоров`я.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення  серії ААД № 005941 від 13.12.2023 року ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі відмовився, від підпису у протоколі відмовився (а.с. 2).

Згідно розписки ОСОБА_1 , останній ознайомлений з вимогами ст. 266 КУпАП та зобов`язався транспортним засобом не керувати.(а.с. 4).
Згідно Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у ОСОБА_1 поліцейськими установлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, почервоніння очей, різкий запах алкоголю з рота, тремтіння пальців рук, від  підпису якого він відмовився (а.с. 5).
Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме, почервоніння очей, різкий запах алкоголю з рота, тремтіння пальців рук. огляд у медичному закладі не проводився. (а.с. 6).         

Згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1110572, згідно якої встановлено факт керування ОСОБА_1 автомобілем “БМВ”, д.н.з. НОМЕР_1 , який  не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.4 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 21).

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.
Так, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, як патрульний автомобіль прибув на місце події. Видно, як свідок ОСОБА_6 наголошує, що за кермом автомобіля “БМВ” перебував чоловік, а не жінка та вказував на ОСОБА_1 . ОСОБА_1 пояснював, що це його автомобіль, проте за кермом була його сусідка, адже виникла необхідність їхати за лікарськими препаратами для дитини. На запитання поліцейського чи вживав алкогольні напої та чи буде проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці чи у медичному закладі ОСОБА_1 відповів відмовою, зазначивши, що вживав алкогольні напої, але проходити огляд не буде, адже не керував транспортним засобом. На вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія ОСОБА_1 пояснив, що посвідчення було вилучене і він його ще не повернув. Водія попереджено про складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 126 КУпАП, та роз`яснює порядок її оскарження, яку він власноруч підписав, а також про складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно нього за фактом відмови від проходження огляду. Видно як було відібрано пояснення у свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Поліцейський ознайомлює зі змістом протоколу, від підпису у протоколі відмовився.

У засіданні апеляційного суду була допитана свідок ОСОБА_2 , яка пояснила, що того дня за кермом перебувала вона за проханням ОСОБА_1 , бо він за станом здоров`я не міг керувати автомобілем, оскільки був після операції. 
Допитаний свідок ОСОБА_3 , який того дня перебував з ОСОБА_1 у автомобілі, також підтвердив цей факт.

Однак, такі обставини спростовуються допитаними в апеляційному суді свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .. 
         
Свідок ОСОБА_8 пояснив, що 13.12.2023 близько 17:50 год у м. Ніжині керував автомобілем  “Шевроле Авео”, д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом, не впевнився у безпеці маневру та здійснив зіткнення з автомобілем “БМВ”, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, тілесних ушкоджень ніхто не отримав. Гр. ОСОБА_1 пропонував розібратися за допомогою складання європротоколу, але коли він відмовився, останній почав говорити, що за кермом їхав не він, а жінка, яка приїхала пізніше на іншому автомобілі вже після приїзду наряду поліції.
Свідок ОСОБА_9 також підтвердила ці обставини та наголошувала, що із автомобіля вийшли двоє чоловіків, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 вийшов із-за керма і ніякої жінки у автомобілі не було, а вона приїхала на іншому автомобілі пізніше після приїзду наряду поліції.
Отже, місцевий суд, розглядаючи справу по суті, правильно установив фактичні обставини справи, які полягали у керуванні саме ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та правильно відобразив їх в судовому рішенні.
Вказівка апелянта на те, що саме ОСОБА_4 під час скоєння ДТП керувала автомобілем “БМВ”, який йому належить, слід визнати безпідставними та надуманими, адже свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прямо вказували на перебування саме чоловіка за кермом і ставити під сумнів фактичні обставини, на що посилається апелянт,  у апеляційного суду об`єктивні дані відсутні. Крім того, у судовому засіданні місцевого суду ОСОБА_1 повідомив, що не оскаржував постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП та вже сплатив штраф, водночас погодившись зі змістом постанови та фактом керування автомобілем за обставин, вказаних у протоколі.
Відхиленню підлягають твердження апелянта про те, що того дня взагалі фізично не міг керувати автомобілем, адже 21.11.2023 переніс складну операцію, а тому попросив сісти за кермо ОСОБА_5 та звозити до лікарні, оскільки згідно відеозапису такі протирічать твердженням, на які він вказував на місці події, адже він наголошував про необхідність поїздки за лікарськими препаратами для дитини.
          
За таких обставин, апеляційний суд визнає даний відеозапис достатнім для того, щоб разом з протоколом про адміністративне правопорушення та у сукупності з іншими доказами зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, зафіксовано факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Відтак, доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію слід розцінювати, як намагання уникнути установленої законом відповідальності за вчинення  адміністративного правопорушення.
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладене судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення. 

Порушень вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови суду, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,   

П О С Т А Н О В И В :

Залишити без задоволення апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 лютого 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити  без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	Г. А. Салай