УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
27 травня 2024 року
м. Київ
справа  № 216/4260/15-к
провадження № 51-6241 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 серпня 2023 року щодо нього.
Суть питання та встановлені судом обставини
Вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2023 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України 
до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю. Вирішено питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 серпня 2023 року вирок місцевого суду змінено в частині вирішення питання щодо речових доказів, а в решті залишено без зміни.
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 , у якій він, не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, просить їх скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України. 
Крім того, до скарги засудженим долучено клопотання про поновлення строку 
на касаційне оскарження вироку Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2023 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 17 серпня 2023 року щодо нього.
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати  
у стані невизначеності.
З матеріалів провадження за касаційною скаргою убачається, що ухвалу апеляційного суду було проголошено 17 серпня 2023 року, тоді як з касаційною скаргою засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду лише 15 травня 2024 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження, що ним не заперечується з огляду на його клопотання про поновлення вказаного строку.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо причини його пропуску є поважними. 
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з  істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Мотивуючи свою позицію щодо поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, засуджений вказує про несвоєчасне отримання ним копії ухвали суду апеляційної інстанції від 17 серпня 2023 року, що було пов`язано з його етапуванням з однієї установи виконання покарань до іншої.
Однак, така позиція засудженого є необґрунтованою, зважаючи на те, що  він взагалі не зазначив дати отримання ним копії наведеного судового рішення, та не долучив жодних доказів на підтвердження цього факту. 
Тоді як суд касаційної інстанції позбавлений можливості самостійно встановити початок обрахування строку касаційного оскарження для засудженого.
Колегія суддів також акцентує увагу на тому, що переведення (переміщення) особи з однієї державної установи до іншої саме по собі не може слугувати поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки незрозуміло, як саме ця  обставина могла перешкодили засудженому звернутися до Верховного Суду вчасно.
Враховуючи те, що жодних об`єктивних причин пропуску строку, які б касаційний суд міг визнати поважними, у поданій касаційній скарзі не наведено, підстав для  поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень колегія суддів не вбачає.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайшов підстав для його поновлення. 
З огляду на викладене, Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, а тому, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала. 
З цих підстав Суд постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 серпня 2023 року з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:   
 
ОСОБА_1                                              ОСОБА_5                                                ОСОБА_3