ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 р.	Справа № 480/1888/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Присяжнюк О.В. ,
за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.,
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.04.2024, головуючий суддя І інстанції: Н.В. Савицька, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, по справі № 480/1888/24
          за позовом    ОСОБА_1  
          до   Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ,   Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції  
          третя особа   Головне Управління Пенсійного фонду України в Сумській області 
          про визнання дій неправомірними та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просив:
- визнати неправомірними дії відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління юстиції щодо винесення постанови від 21.02.2024 про закінчення виконавчого провадження ВП № 72447550;
- скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління юстиції Колос Р.В. від 21.02.2024 про закінчення виконавчого провадження ВП № 72447550.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 03.04.2024 позов задоволено.
Визнано протиправними дії відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо винесення постанови від 21.02.2024 про закінчення виконавчого провадження ВП № 72447550.
Скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 21.02.2024 про закінчення виконавчого провадження ВП № 72447550 з примусового виконання виконавчого листа № 480/988/22, виданого 09.09.2022 Сумським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно довідки, виданої державною установою МВС України «Територіальне медичне об`єднання по Сумській області» від 22.10.2021 № 33/39-2511 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань зі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (код ЄДРПОУ 43316700) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору у розмірі 1211,20 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.04.2024 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що державним виконавцем було проведено перевірку виконання судового рішення, вжито всі заходи, передбачені законодавством України, для повного виконання рішення та правомірно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Також, представник позивача подав до суду клопотання про проведення розгляду справи за відсутності його та позивача.
В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.
Відповідно до  ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених  про дату, час і місце  розгляду справи, не перешкоджає  розгляду  справи.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалось.
Згідно із ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження ВП № 72447550 з примусового виконання виконавчого листа № 480/988/22, виданого 09.09.2023 Сумським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно довідки, виданої державною установою МВС України «Територіальне медичне об`єднання по Сумській області» від 22.10.2021 № 33/39-2511 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат.
07.08.2023 державним виконавцем, на підставі ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам для відома та виконання.
04.10.2023 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшло повідомлення ГУ ПФУ в Сумській області № 1800-0404-5/44517 про виконання рішення суду у справі № 480/988/22 в якому зазначено: "На виконання рішення суду ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії, з 01.12.2019. Розмір пенсії після проведеного перерахунку склав 10283,39 грн. Сума перерахованих коштів за період з 01.12.2019 по 31.05.2023 нарахована до виплати та становить 123531,41 грн., проте відповідна виплата не проведена. Виплата перерахованих коштів буде забезпечена у разі їх надходження з Пенсійного фонду України до головного управління на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.".
05.10.2023 державним виконавцем, у зв`язку з невиконанням рішення суду в частині проведення відповідних виплат, на підставі ст.ст. 63,75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн, копії якої направлено сторонам для відома та виконання, пунктом 2 якої зобов`язання боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попередити про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.
05.01.2024 державним виконавцем, у зв`язку з повторним невиконанням рішення суду, на підставі ст.ст.63,75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу у подвійному розмірі, а саме 10200,00 грн, копії якої направлено сторонам для відома та виконання.
26.01.2024 державним виконавцем направлено до Сумського районного управління Головного управління Національної поліції України в Сумській області повідомлення про вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 Кримінального кодексу України, та внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно винних посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області за умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили.
15.02.2024 ухвалою Сумського окружного адміністративного суду було відмовлено державному виконавцю у задоволенні заяви про встановлення порядку виконання рішення.
21.02.2024 державним виконавцем на підставі ст. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.
Позивач не погодився з постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження і звернувся до суду з позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно й за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами частини 2, 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Так, Конституційний Суд України, розглядаючи справу№ 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013, звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).
Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" вказав, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.
Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).
В рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року Європейський Суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).
У справі «Сорінг проти Об`єднаного Королівства» від 07.07.1989 Європейський суд визначив, що на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням, зазначено в Концепції Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII).
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно із положеннями статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Відповідно до частини 1 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з абзацом 1 частини 6 статті 26 Закону № 1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Положеннями статті 39 Закону № 1404-VIII встановлено перелік підстав, у разі настання яких, виконавче провадження підлягає закінченню.
Згідно із пунктом 11 частини першої статті 39 вказаного Закону, виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною 3 статті 63 цього Закону.
Відповідно до частини 1, 2 статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Відповідно до положень частини 3 статті 63 вказаного Закону, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Враховуючи, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.04.2022 у справі № 480/988/22 безпосередньо пов`язано зі здійсненням боржником особисто конкретних дій (проведення перерахунку), колегія суддів констатує, що можливість виконання такого без його участі, виключається.
Судовим розглядом встановлено, що 05.10.2023 державним виконавцем, у зв`язку з невиконанням рішення суду в частині проведення відповідних виплат, на підставі ст.ст. 63,75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн, копії якої направлено сторонам для відома та виконання, пунктом 2 якої зобов`язання боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попередити про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.
05.01.2024 державним виконавцем, у зв`язку з повторним невиконанням рішення суду, на підставі ст.ст.63,75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу у подвійному розмірі, а саме 10200,00 грн, копії якої направлено сторонам для відома та виконання.
26.01.2024 державним виконавцем направлено до Сумського районного управління Головного управління Національної поліції України в Сумській області повідомлення про вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 Кримінального кодексу України, та внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно винних посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області за умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили.
15.02.2024 ухвалою Сумського окружного адміністративного суду було відмовлено державному виконавцю у задоволенні заяви про встановлення порядку виконання рішення.
21.02.2024 державним виконавцем на підставі ст. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що накладення на боржника повторного штрафу та звернення до правоохоронних органів з повідомленням про притягнення боржника до кримінальної відповідальності є наслідком повторного невиконання без поважних причин рішення суду, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії. Однак, звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не є підставою для висновку про те, що державним виконавцем вжито всіх можливих заходів для виконання рішення суду та встановлено неможливість його виконання.
Отже, направлення повідомлення про притягнення до кримінальної відповідальності боржника, не є єдиною останньою дією після вчинення державним виконавцем усіх можливих дій з виконання рішення суду, після якої державний виконавець повинен винести постанову про закінчення виконавчого провадження, а свідчить лише про вжиття ним передбачених Законом № 1404-VIII заходів щодо повідомлення уповноважених осіб про невиконання обов`язкового рішення суду.
Відтак, здійснюючи примусове виконання судових рішень немайнового характеру, за якими боржники зобов`язані особисто вчинити певні дії, державний виконавець має право здійснювати інші заходи примусового характеру після внесення відповідного подання, при цьому не вийде за межі наданих йому повноважень та не буде діяти не у спосіб, встановлений Законом № 1404-VIII оскільки сам факт направлення повідомлення до правоохоронних органів не є підставою для закінчення виконавчого провадження.
Наведене узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові у справі № 826/14580/16 від 18.06.2019, яку неодноразово також підтримано у справах № 340/5200/21 від 13.12.2022, № 457/359/21 від 08.12.2022, та яка відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України підлягає врахуванню під час перегляду даної справи.
Колегія суддів наголошує, що в спірній ситуації, рішення суду не лише залишилось невиконаним, а й буде невиконаним в майбутньому, що суперечить основним завданням виконавчого провадження (висновок Верховного Суду у справі № 457/359/21 від 08.12.2022).
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо винесення постанови від 21.02.2024 про закінчення виконавчого провадження ВП № 72447550 є протиправними, а постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 21.02.2024 про закінчення виконавчого провадження ВП № 72447550 з примусового виконання виконавчого листа № 480/988/22, виданого 09.09.2022 Сумським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно довідки, виданої державною установою МВС України «Територіальне медичне об`єднання по Сумській області» від 22.10.2021 № 33/39-2511 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та свідчать про незгоду із правовою оцінкою суду першої інстанції обставин справи, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.
Таким чином, колегія суддів, згідно ст. 316 КАС України вирішила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 270-272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції  залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.04.2024 по справі №480/1888/24  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін	
Судді	   	Л.В. Любчич    О.В. Присяжнюк