ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року	Львів	Справа № 380/12304/23 пров. № А/857/3139/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді:                               Гуляка В.В. 
суддів:                                                    Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Національної поліції у Львівській області, 
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року (суддя – Сидор Н.Т., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення - м. Львів, дата складання повного тексту – не зазначено), 
в адміністративній справі №380/12304/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 

                                                           встановив:  

У червні 2023 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просив: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо прийняття рішення висновком від 22.04.2023 та листом від 26.04.2023 №197/05/17-2023 про відмову позивачу в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги на підставі пункту 3 частини першої статі 97 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із встановленням йому інвалідності ІІІ групи, що настала внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов`язків; 2) зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу на підставі пункту 3 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із встановленням йому інвалідності ІІІ групи, що настала внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов`язків, відповідно до підпункту в пункту 3 частини першої статті 99 Закону України «Про Національну поліцію» у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату. 
Відповідач позовних вимог не визнав, вважаючи їх необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву. Просив в задоволенні позову відмовити. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо призначення і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII у зв`язку із встановленням йому інвалідності ІІІ групи, що настала внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов`язків. Зобов`язано Головне управління Національної поліції у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення, нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому інвалідності ІІІ групи, що настала внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов`язків, згідно п.3 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII, з урахуванням висновків суду у цій справі. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Апелянт вважає, що оскаржене рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального права в частині відмови у задоволенні вимоги призначити та виплатити одноразову грошову допомогу, а тому підлягає зміні з підстав, викладених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт (позивач), зазначає про помилковий висновок суду першої інстанції, який полягає у відсутності зобов`язання відповідача призначити та виплатити одноразову грошову допомогу, оскільки суд дійшов переконання, що при повторному розгляді заяви позивача відповідач не може прийняти рішення, яке повторює рішення, що визнане судом протиправним, і повинен вирішити питання з якого звернувся позивач. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт (позивач)  просить змінити рішення суду першої інстанції, а саме, зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу на підставі пункту 3 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із встановленням йому інвалідності ІІІ групи, що настала внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов`язків, відповідно до підпункту в пункту 3 частини першої статті 99 Закону України «Про Національну поліцію» у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату. 
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача у якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, залишивши без змін оскаржене рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог. 
Також з рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що рішення суду винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування з підстав, викладених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт (відповідач) зазначає, що позивачу відмовлено у виплаті одногразової грошової допомоги відповідно до  пункту 3 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із тим, що група інвалідності позивачу була встановлена після спливу шестимісяного строку, що унеможливлює прийняття рішення про призначення та виплату одногразової грошової допомоги. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт (відповідач) просить скасувати оскаржене рішення суду від 31.01.2024 та винести рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що обидві апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення. 

Судом встановлено такі фактичні обставини справи. 
Згідно з витягом з наказу від 18.08.2022 №406, звільнено відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» зі служби в поліції за пунктом 2 частини 1 ст. 77 (через хворобу) старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону поліції особливого призначення ГУНП, з 15.08.2022 (а.с. 6). 
Згідно свідоцтва про хворобу медично (військово–лікарською) комісією ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області" № 286 від 15.08.2022 року, за результатами здійсненого медичного огляду ОСОБА_1 встановлено, що захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції. Визнано непридатним ОСОБА_1 до служби в поліції (а.с. 7). 
Довідкою МСЕК про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №012552 встановлено позивачу 25 % втрати працездатності; причина втрати професійної працездатності -захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням службових обов`язків (дата огляду 22.09.2022) (а.с. 8). 
Випискою МСЕК з акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААВ №740282 від 16.02.2023 також підтверджено, що позивачу встановлено третю групу інвалідності у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням службових обов`язків (дата огляду інваліда 10.02.2023) (а.с. 9). 
В подальшому, у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, позивач 22.02.2023 звернувся до начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області із заявою, у якій просив виплатити йому одноразову грошову допомогу на підставі пункту 3 частини першої статті 97, підпункту «в» пункту 3 частини першої статті 99, частини четвертої статті 100 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку з тим, що протягом шести місяців після звільнення його з поліції оглядом Львівської обласної МСЕК №3, який відбувся 10.02.2023, йому визначено третю групу інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, із ступенем втрати професійної працездатності 40%. До заяви додав: оригінал довідки МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках) серія 12 ААА №012662; завірену копію довідки до акта огляду МСЕК про визначення третьої групи інвалідності серії 12 ААВ №740282, форма №1575-1/0; завірену копію свідоцтво про хворобу №286 від 15.08.2022 медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» з постановою щодо встановлення причинного зв`язку травми; завірені копії актів розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формами Н-2* та Н-5*; завірену копію посвідчення інваліда війни серії НОМЕР_1 ; завірені копії сторінок паспорта серії НОМЕР_2 ; завірену копію облікової картки платника податку (а.с. 12-32). 
18.04.2023 позивач звернувся із повторною заявою щодо виплати йому одноразової грошової допомоги на підставі пункту 3 частини першої статті 97, підпункту «в» пункту 3 частини першої статті 99, частини четвертої статті 100 Закону України «Про Національну поліцію» (а.с. 33). 
Висновком про призначення одноразової грошової допомоги від 22.04.2023 складеного  провідним бухгалтером відділу РКО УФЗБО ГУНП у Львівській області про призначення одноразової грошової допомоги, у якому розмір одноразової грошової допомоги до виплати становить 0,00 грн. (а.с. 34). 
Вказаний висновок направлено Головним управлінням Національної поліції у Львівській області позивачу листом від 26.04.2023 №197/05/17-2023 в якому також зазначено, що відповідно до пункту 3 частини 1 статті 100 Закону України «Про Національну поліцію», що умовою для призначення та виплати одноразовою грошової допомоги є визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті (а.с. 34). 
Вважаючи відмову відповідача у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому III групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків, протиправною та незаконною, позивач звернувся до суду із даним позовом. 

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що така обставина як встановлення інвалідності понад шестимісячний строк з моменту звільнення, не може слугувати підставою для відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки інвалідність була встановлена в  межах строку після його звільнення з поліції, відтак підстав для відмови у відповідача не було. 
Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, з врахуванням наступного. 
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом № 580-VIII. 
Порядок призначення та призначення поліцейськими одноразової грошової допомоги, розміри та підстави, за якими та виплата допомоги не одержується, визначено статтями 97-101 Закону № 580-VIII. 
Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону №580-VIII, одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті. 
Відповідно до ч.3 ст.99 Закону №580-VIII, розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, а саме: визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 3, інвалідності: I групи - 400 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату; II групи - 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату; III групи - 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату. 
Частинами першої, шостої статті 100 Закону №580-VIII встановлено, що визначення інвалідності та ступеня втрати працездатності без визначення інвалідності поліцейським здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до закону та інших нормативно-правових актів. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права. 
Матеріалами справи підтверджується, що з моменту часткової втрати працездатність і до моменту звернення із заявою про отримання одноразової грошової допомоги три роки не минуло. 
Статтею 101 Закону №580-VIII встановлені підстави, за якими призначення і виплата одноразової грошової допомоги не застосовуються. 
Так, призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком: а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом); г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги. 
Суд апеляційної інстанції зазначає, що стаття 101 Закону №580-VІІІ передбачає вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначення та виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється і такі підстави розширеному тлумаченню не підлягають. 
Відповідно до ч.2 ст.97 Закону №580-VIII, порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України. 
З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського наказом Міністерства внутрішніх справ України №4 від 11.01.2016 року затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок №4). 
Пунктом 1 розділу І Порядку №4 визначено, що ці Порядок та умови визначають механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейських центрального органу управління поліції, територіальних органів поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи поліції), поліцейських у тому числі курсантів, слухачів закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - заклади освіти), поліцейських, які були відряджені до державних (міждержавних) органів, установ та організацій із залишенням на службі в поліції, але зі звільненням із займаної посади (далі - органи державної влади). 
Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку №4, поліцейський вважається таким, що виконує службові обов`язки, якщо він забезпечує виконання основних завдань та повноважень поліції, визначених  Законом України «Про Національну поліцію» (далі - Закон), у тому числі під час участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або виконував основні завдання та повноваження міліції, що були визначені Законом України «Про міліцію». 
Відповідно до підпункту 2 пункту 4 розділу І Порядку №4, випадки, за яких призначається ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського: під час виконання службових обов`язків (пункти 3, 5 частини першої статті 97 Закону) - випадок, пов`язаний із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. 
Підпунктом 3 пункту 1 розділу ІІ Порядку №4 передбачено, що днем виникнення права на отримання ОГД є: у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата видачі довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках. 
За приписами пункту 1 розділу ІІІ Порядку №4 формування документів для призначення та виплати ОГД в органах поліції, закладах освіти здійснюється бухгалтерською службою у взаємодії з підрозділами кадрового забезпечення, службами державного нагляду за охороною праці (далі - СДНОП), підрозділами правового забезпечення органів поліції та закладів освіти, а також працівниками медичних (військово-лікарських) комісій МВС (далі - ВЛК). СДНОП визначають обставини настання події та відповідають за правильність кваліфікації нещасних випадків, які призвели до втрати працездатності, згідно із законодавством України. ВЛК відповідають за перевірку матеріалів на відповідність діагнозу, за яким установлено втрату працездатності, переліку хвороб, отриманих під час проходження служби, згідно із законодавством України. Підрозділи кадрового забезпечення відповідають за достовірність інформації про періоди служби даним з особової справи та правильність визначення випадків для виплати грошової допомоги, згідно із законодавством України. Бухгалтерські служби відповідають за правильність обчислення та перерахування до установ банку ОГД згідно з реквізитами, зазначеними в заяві (рапорті) особою, яка має право на цю виплату, згідно із законодавством України. Керівники органів поліції, закладів освіти відповідають за правильність призначення сум ОГД, згідно із законодавством України. 
Згідно з пунктом 3 розділу ІІІ Порядку №4, заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається керівнику органу поліції, закладів освіти за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до органів державної влади (далі - останнім місцем проходження служби). 
Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ Порядку №4, для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках); 3) довідку органу, установи, організації, підрозділу, яким попередньо було здійснено виплату ОГД із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати); 4) копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 5) копію постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 6) копії акта (актів) розслідування нещасного випадку, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, за формами, визначеними МВС, зокрема про те, що цей випадок не пов`язаний з учиненням поліцейським кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; 7) копію посвідчення інваліда війни (за наявності); 8) копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; 9) копію документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті). 
Пунктом 1, підпунктом 2 пункту 2 розділу IV Порядку №4 передбачено, що у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 5 розділу ІІІ, бухгалтерські служби готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2). Висновок про призначення ОГД складається працівником бухгалтерської служби і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, закладу освіти, в якому поліцейський проходить (проходив) службу. Висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє: у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій. 
За приписами пункту 3 розділу IV Порядку №4, у разі затвердження висновку про призначення ОГД керівником органу поліції або закладу освіти, в якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня його затвердження видається наказ про виплату ОГД. У разі відмови у призначенні ОГД чи повернення документів на доопрацювання (документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) заявника письмово інформують про прийняте рішення з обґрунтуванням підстав відмови чи повернення документів на доопрацювання. 
Отже, призначення та виплата одноразової грошової допомоги в разі визначення втрати працездатності поліцейського (як соціальної виплати, гарантованої допомоги з боку держави) здійснюється, зокрема, у разі отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції. При цьому поліцейський вважається таким, що виконує службові обов`язки, якщо він забезпечує виконання основних завдань та повноважень поліції, визначених Законом №580-VIII. 
Судом з`ясовано, що позивач звернувся із заявою від 22.02.2023 про виплату одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності, надавши оригінал довідки МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках) серія 12 ААА №012662; завірену копію довідки до акта огляду МСЕК про визначення третьої групи інвалідності серії 12 ААВ №740282, форма №1575-1/0; завірену копію свідоцтво про хворобу №286 від 15.08.2022 медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» з постановою щодо встановлення причинного зв`язку травми; завірені копії актів розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формами Н-2* та Н-5*; завірену копію посвідчення інваліда війни серії НОМЕР_1 ; завірені копії сторінок паспорта серії НОМЕР_2 ; завірену копію облікової картки платника податків. 
За висновком від 22.04.2023 розмір нарахованої одноразової грошової допомоги становить 0,00 грн.. 
Згідно з випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ №740282 від 16.02.2023 позивачу встановлено третю групу інвалідності у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням службових обов`язків (дата огляду інваліда 10.02.2023). 
Як випливає з оскаржуваного рішення та доводів апеляційної скарги (відповідача) єдиною підставою для відмови позивачу слугувало те, що робочою групою встановлено, що група інвалідності позивачу була встановлена після спливу шестимісячного строку з дня звільнення. 
Таким чином, суд першої інстанції вірно вказав, що листом комунального закладу охорони здоров`я Львівської обласної ради «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи» від 26.04.2023 №168 встановлено, що днем надходження до Обласної МСЕК №3 посильної документації гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є 10.02.2023. Вказане підтверджується копіями направлення на медико-соціальну експертну комісію №22 від 08.06.2023 та витягу з журналу реєстрації посильної документації на Обласній МСЕК №3 з відповідними відмітками про дату їх надходження в комісію. 
Відповідно до підп.2 п.1 Розділу ІІ Порядку №4, у разі встановлення поліцейському інвалідності днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати з якої встановлено інвалідність дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії. 
У довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією зазначено дату огляду позивача 10.02.2023. 
Відтак, датою встановлення позивачу третьої групи інвалідності є 10.02.2023. Зважаючи на те, що датою звільнення позивача є 15.08.2023, інвалідність позивачу встановлена в межах шести місяців після його звільнення з поліції. 
Таким чином, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з частковою втратою працездатності, причиною якої є наявність травми, яка пов`язана з виконанням службових обов`язків, на підставі п.3 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію». 
Отже, не підлягає до задоволення апеляційна скарга відповідача щодо оскарження рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог. 
Відносно вимоги апелянта (позивача) про зобов`язання відповідача прийняти рішення про призначення йому зазначеної одноразової грошової допомоги на підставі пункту 3 частини першої статті 97 Закону №580-VIII у зв`язку із встановленням йому інвалідності ІІІ групи, що настала внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов`язків, відповідно до підпункту «в» пункту 3 частини першої статті 99 Закону №580-VIII у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, колегія суддів, вважає, що такі вимоги також не підлягаєть до задоволення. 
Так, судом першої інстанції вірно враховано, що в межах цієї справи судом надавалась оцінка рішенню, прийнятому суб`єктом владних повноважень, а не здійснювалась перевірка документів, поданих позивачем з метою отримання одноразової грошової допомоги на підставі пункту 3 частини першої статті 97 Закону №580-VIII. 
Визначаючи спосіб захисту порушеного права, суд враховує законодавчо встановлений механізм вирішення питання щодо нарахування і виплати одноразової грошової допомоги визначений Порядком №4. 
Згідно із пунктом 1 розділу IV Порядку №4 фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2. Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський. 
Відповідно до пункту 2 розділу IV Порядку № 4 рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги приймає керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції), у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови. 
Беручи до уваги владні повноваження відповідача, враховуючи обставини справи, суд першої інстанції підставно вважав, що належним способом захисту порушених прав позивача у спірних правовідносинах є саме зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача щодо призначення, нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з визначенням йому третьої групи інвалідності внаслідок травми отриманої під час виконання службових обовязків, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію». 
Отже, не підлягає до задоволення апеляційна скарга позивача щодо оскарження рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог. 
Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції всебічно з`ясовано обставини справи, рішення суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому немає підстав для його скасування. 
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження). 
Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

                                                           постановив: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області – залишити без задоволення. 
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року в адміністративній справі №380/12304/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	Р. Й. Коваль