ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3190/24 Справа № 204/8669/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Самсонова В.В. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2024 року        Дніпровський Апеляційний суд у складі:                  головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
               суддів        - Деркач Н.М., Пищиди М.М., 
               за участю секретаря – Кошари О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Наталія Дем`янівна про усунення від права на спадкування 
та за позовом ОСОБА_3 , як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору до ОСОБА_2 , за участю позивача за первісним позовом ОСОБА_4 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Наталія Дем`янівна про усунення від права на спадкування
за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 
на додаткове рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2023 року,-
В С Т А Н О В И В:

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2023 року позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Наталія Дем`янівна про усунення від права на спадкування та за позовом ОСОБА_3 , як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору до ОСОБА_2 , за участі позивача за первісним позовом ОСОБА_4 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Наталія Дем`янівна про усунення від права на спадкування - задоволенні.
Усунуто ОСОБА_2 , 1964 року народження від права на спадкування після смерті матері - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн. (том 2 а.с.38-40).

Додатковим рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2023 року вирішено питання щодо витрат на професійну правову допомогу, які стягнуті з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 (том 2 а.с.67-69).

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила, додаткове рішення суду скасувати, і ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні заяви представника  ОСОБА_4 - ОСОБА_6 про ухвалення додаткового рішення (том 2 а.с. 88-90).
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення. 

Задовольняючи частково заяву, суд першої інстанції враховуючи складність справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, часу розгляду справи, те, що вказані витрати пов`язані з розглядом справи, суд дійшов до висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн. 

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Так, однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини першої статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).
На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15, провадження № 14-280цс18).

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2023 року позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Наталія Дем`янівна про усунення від права на спадкування та за позовом ОСОБА_3 , як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору до ОСОБА_2 , за участі позивача за первісним позовом ОСОБА_4 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Наталія Дем`янівна про усунення від права на спадкування — задоволенні.
Представником позивача ОСОБА_7 подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат з відповідача на правову допомогу у розмірі 30000,00 грн. 
На підтвердження понесених витрат надано, додаткову угоду №1 від 17.08.2023 року до угоди про надання правничої допомоги №17.08.2023 року, згідної якої сторони зафіксували розмір гонорару у розмірі 30 000,00 грн. Адвокат та клієнт погодили, що обсяг професійної правничої допомоги за цією додатковою угодою: ознайомлення з матеріалами справи; складання та подання відповіді на відзив за наявності відзиву на позов, додаткових пояснень, клопотань, заяв; складання та подання інших документів у справі відповідно до процесуального законодавства; участь у судових засіданнях. 
Відповідно до довідки від 27.11.2023 року щодо оплати допомоги за додатковою угодою №1 від 17.08.2023 року, адвокат Ремез К.І. підтверджує, що ОСОБА_4 сплачена вартість професійної правничої допомоги у сумі 2800,00 грн. відповідно до умов додаткової угоди. 
Згідно до акту від 24 березня 2023 року здачі-прийняття професійної правничої допомоги за Договором №2202/22-ПД визначено, що вартість наданих послуг складає 15000,00 грн. 

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у постанові від 28.12.2020 у справі №640/18402/19 розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі у вигляді фіксованої суми не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. 

Беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, суд першої інстанції, ухвалюючи додаткове рішення, дійшов правильного висновку про доведеність позивачем понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

Враховуючи вищевикладене, а також застосовуючи принципи співмірності й розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат та виходячи з конкретних обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції висновку, що відповідачем документально доведений факт понесення витрат на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. доводи апеляційної скарги вказаних висновків не спростовують.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2  -  залишити без задоволення. 

Додаткове рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2023 року - залишити без змін. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: