ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2024 року	Львів	Справа № 461/10694/23 пров. № А/857/2518/24	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді –                                       Носа С. П., 
суддів –                                                            Кухтея Р. В., Шевчук С.М.;
за участю секретаря судового засідання   – Гранат В.В.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Галицького районного суду м. Львова від 17 січня 2024 року  у справі № 461/10694/23 (суддя Радченко В.Є., м. Львів) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії  Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
                                                      ВСТАНОВИВ:
21 грудня 2023 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернулася у Галицький районний суд м. Львова з адміністративним позовом до Адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради (далі – відповідач), в якому просила скасувати постанову відповідача №528 від 07 грудня 2023 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 181-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрити провадження.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила про те, що спірною постановою, на підставі ч. 1 ст. 181-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), її притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. ОСОБА_1 вважає, що оскаржувана постанова є протиправною та заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 181-1 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження інкримінованого їй адміністративного правопорушення. 
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 17 січня 2024 року задоволено позов  ОСОБА_1  до адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Скасовано постанову адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 528 від 07.12.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 181-1 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн.
На підставі п.3 ч.3 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України  справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати на оплату судового збору в розмірі 536,80 грн.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Галицька районна адміністрація Львівської міської ради оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Позивачка подала відзив на апеляційну скаргу відповідача, вважаючи, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги є безпідставними. Тому, з підстав, викладених у відзиві, просить апеляційну скаргу адміністративної комісії  Галицької районної адміністрації Львівської міської ради залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у їх відсутності за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.
Відповідно до ч.4  ст.229 КАС України  за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що  10 листопада 2023 року УМП ГУ НП у Львівській області було складено протокол серії ВАД №028827 щодо позивачки, яка 10.11.2023 року о 19.10 год за адресою: АДРЕСА_1 , надавала інтимні послуги за грошову винагороду у розмірі 2000 грн. за годину таких послуг. 
07 грудня 2023 року постановою адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №528 гр. ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 181-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 170 грн.
Вважаючи протиправною оспорювану постанову, позивачка звернулася до адміністративного суду з вимогою про її скасування.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови та підстави притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.181-1 КУпАП.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише з дотриманням встановленої законом процедури, за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Постановою адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №528 від 07 грудня 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 181-1 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.
З наведеної постанови вбачається, що 10 листопада 2023 року УМП ГУ НП у Львівській області було складено протокол серії ВАД №028827 щодо ОСОБА_1 , яка 10.11.2023 року о 19.10 год за адресою: АДРЕСА_1 , надавала інтимні послуги за грошову винагороду у розмірі 2000 грн. за годину таких послуг. Комісією встановлено винуватість позивачки у вчиненні наведеного адміністративного правопорушення на підставі рапорту від 29.11.2023 року, протоколу серії ВАД №028827 від 10.11.2023 року, фото світлини, скріни із сайту оголошень.
Не погодившись з оскаржуваною постановою відповідача, позивачка звернулася до суду першої інстанції за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та рішенню суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду враховує наступне.
Статтею 19 Конституції України  визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Відповідно до  ст. 213 КУпАП  справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.
Статтею 218 КУпАП  передбачено, що адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема,  статтею 181-1 цього Кодексу.
Як передбачено статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Виходячи із змісту пункту 1  статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частиною 1  ст. 181-1 КУпАП  встановлена відповідальність за заняття проституцією, що тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Колегія суддів зазначає, що визначення поняття «заняття проституцією» у законодавстві України відсутнє. Однак, виходячи із аналізу норм закону, якими врегульовувалось заняття проституцією, як злочин, зокрема, у старій редакції Кримінального кодексу України ( ст.303 ), проституцію можна розуміти як надання особою інтимних послуг іншій особі за певну винагороду в грошовій, майновій чи будь-якій іншій формі.
Разом з тим, відповідно до  статті 7 КУпАП  ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Статтею 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Як встановлено з матеріалів справи, висновки Комісії про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.181-1 КУпАП, грунтуються на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №028827 від 10 листопада 2023 року, складеного лейтенантом поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Корольковим В.А., до якого додані письмові пояснення свідка ОСОБА_2 та рапорт від 10.11.2023.
Крім цього, Комісією, як вбачається з оскаржуваної постанови, під час розгляду справи досліджувались додаткові докази, надані представником УМП ГУМП у Львівській області (прізвища та посади не зазначено ) - рапорт від 29.11.23, фотосвітлини, скріншот із сайту massageros.com.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №028827, 10.11.2023 о 19:10 год. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 надавала платні сексуальні послуги у вигляді еротичного масажу з еякуляцією за грошову винагороду розмірі 2000 грн. за годину таких послуг, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.181-1 КУпАП.
З доданих до цього протоколу пояснень свідка ОСОБА_2 вбачається, що 10.11.23 за адресою: АДРЕСА_2 інтимні послуги у вигляді еротичного масажу за плату в розмірі 2000 гривень йому надавала дівчина з псевдонімом « ОСОБА_3 ».
Також з протоколу встановлено, що огляд речей не проводився, речі не вилучались.
Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у протоколі відсутні. 
Підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з місцем та часом розгляду справи відсутній. 
Протокол не підписаний ОСОБА_1 .
Колегія суддів зазначає, що ст. 256 КУпАП закріплено вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення.
У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені  статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що фіксація правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення є наслідком відповідних дій уповноважених осіб з перевірки наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та наявності підстав для притягнення такої особи до адміністративної відповідальності. Ці дії посадових осіб можуть вчинятися лише після виявлення правопорушення, тобто встановлення певного факту та загальних ознак вчиненого діяння.
Незважаючи на те, що такий протокол не є рішенням суб`єкта владних повноважень, однак, складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень  статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення  є предметом оцінки як доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Колегія суддів наголошує, що сам по собі опис адміністративного правопорушення, здійснений у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №028827 від 10 листопада 2023 року, не є належним доказом вчинення особою такого правопорушення.
Додані до протоколу пояснення свідка ОСОБА_2 не підтверджують вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , а інші докази наявності в діях позивачки складу адміністративного правопорушення та наявності підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності у протоколі не зазначені і до нього не приєднані.
ОСОБА_2 на засіданні адміністративної комісії як свідок не допитувався.
Щодо інших доказів, на підставі яких Комісією зроблені висновки про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, зокрема, фотосвітлин, скріншотів з сайту massageros.com, колегія суддів звертає увагу, що такі не зазначені як додатки до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №028827 від 10 листопада 2023 року, походження таких доказів та їх зміст невідомі, а отже, вони не можуть бути визнані судом належними та допустимими доказами у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності.  
Також апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що в матеріалах справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.181-1 КУпАП відсутні докази надання позивачем інтимних послуг за плату, зокрема, не вилучено самі грошові кошти, речові докази, не додано аудіо-, відеозаписи, фотосвітлини, які фіксують факт вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.181-1 КУпАП.
Крім того, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся за відсутності особи, яка притягується до відповідальності, і жодних її пояснень в матеріалах справи про адмінправопорушення немає.
Враховуючи наведене, слід дійти висновку, що Адміністративною комісією Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, як органом, який уповноважений розглядати справи про притягнення до адміністративної відповідальності, всупереч вимогам ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності належним чином не з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи наявний склад адмінправопорушення у діях позивачки, чи винна в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу.
Апеляційний суд наголошує, що згідно з частиною другою  статті 77 КАС України в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.
Оскільки визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об`єктивного дослідження справи, однак не зобов`язаний підміняти собою учасників процесу, шукаючи докази виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.
На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про недоведення відповідачем правомірності прийнятого ним рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.181-1 КУпАП і враховує конституційний принцип правової держави, згідно якого усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також, згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 229 ч. 4, 139, 242, 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд-                                        
                                                     ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради залишити без задоволення.
Рішення Галицького районного суду м. Львова від 17 січня 2024 року  у справі № 461/10694/23  – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. М. Шевчук  	
Повне судове рішення складено 26 квітня 2024 року.