УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

05 червня 2024 року 
м. Київ

справа №420/11176/23
адміністративне провадження № К/990/19909/24  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

перевірив касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області
на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року (суддя Потоцька Н.В.) та
постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року (колегія у складі суддів Скрипченка В.О., Коваля М.П. та Осіпова Ю.В.)
у справі № 420/11176/23
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області
про визнання неправомірною відмови у виплаті разової грошової допомоги та зобов`язання здійснити виплату у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком.

УСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ; позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФ України в Одеській області; відповідач), у якому просив:
- визнати протиправною відмову відповідача у виплаті разової грошової допомоги до 5 травня 2022 року, як особі інваліду 2-ї групи внаслідок війни, у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням вже виплаченої частини;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 5 травня 2022 року, як особі інваліду 2-ї групи внаслідок війни, у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням вже виплаченої частини.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 12.09.2023, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2024, задовольнив позов. 

17.05.2024 ГУ ПФ України в Одеській області подало касаційну скаргу, яка надійшла до Верховного Суду 22.05.20224, у якій, із посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.09.2023 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2024, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що суди першої та апеляційної інстанцій при вирішенні спору не врахував висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, висловлені у рішенні від 29.09.2020 у зразковій справі № 440/2722/20, у постанові від 01.12.2022 у справі № 580/2869/22. Зазначає, що виплата грошової допомоги до 5 травня є дискреційними повноваженнями структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах рад.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Згідно із п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

У цій справі оскаржуються дії територіального органу Пенсійного фонду щодо нарахування разової грошової допомоги до 5 травня.

Одеський окружний адміністративний суд в ухвалі від 19.05.2023 про відкриття провадження вирішив питання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У такому разі, ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
Проте ГУ ПФ України в Одеській області у касаційній скарзі не обґрунтовує, в чому саме полягає фундаментальне значення розгляду цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, не вказує приклади неоднакового застосування судами у інших справах у подібних правовідносинах Закону України від 22.10.1993 № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон № 3551-XII), Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" (далі - Закон №389-VIII), інших норм матеріального чи процесуального права.
Тому, Суд вважає, що перегляд цієї справи у касаційному порядку не матиме фундаментального значення для формування єдиної правозастосовної практики та Суд не вбачає інших обставин, визначених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, які могли б слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження.

Щодо посилання скаржника на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 01.12.2022 у справі № 580/2869/22, колегія суддів вказує, що Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 13.06.2023 у справі №560/8064/22 прийняв рішення про необхідність відступлення від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01.12.2022 у справі № 580/2869/22 щодо застосування норм права у подібних правовідносинах та вказав, що до спірних відносин у справі, яка розглядається, при визначенні розміру щорічної допомоги до 5 травня у 2022 році не можуть бути застосовані нормативно-правові акти органів державної влади (Бюджетний кодекс України та постанова № 504), які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені Законом № 3551-ХІІ, оскільки вони є такими, що суперечать статті 17 Основного Закону та спеціальному законодавству, яке регулює забезпечення державою соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць України шляхом надання їм пільг і гарантій соціального захисту відповідно до законодавства, які є пріоритетними й мають безумовний характер, а мають бути застосовані саме положення статті 13 Закону № 3551-XII, як спеціального законодавства, яке регулює спірні відносини та ухвалене з метою конкретизації приписів Конституції. Також у цій справі Судова палата наголосила на безпідставності доводів скаржника про те, що він є неналежним відповідачем у справі, оскільки відповідно до абзацу другого підпункту 2 пункту 2 постанови № 540 виплата грошової допомоги у 2022 році здійснюється органами Пенсійного фонду України - особам, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 5 травня 2022 року, шляхом включення у відомості (списки) на виплату пенсій.

Також слід зазначити, що у справі, що розглядається, предметом спору є нарахування та виплата ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році у розмірі, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - Кабмін України) у Порядку використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 №540 (далі - Порядок № 540).
Рішення Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 440/2722/20 ухвалено до зміни законодавства, що регулює ці правовідносини, тому не передбачає типове застосування норм матеріального права у цій справі.
Суд апеляційної інстанції переглянув рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.09.2023 відповідно до правової позиції Верховного Суду, сформульованій у постанові від 13.06.2023 у справі № 560/8064/22, дійшов висновку, що позивач має право на отримання щорічної допомоги до 5 травня у 2022 році у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За викладених обставин, ГУ ПФ України в Одеській області слід відмовити у відкритті касаційного оскарження.

Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року у справі № 420/11176/23.
2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб