ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Номер провадження: 22-ц/819/229/24  Головуючий в 1 інстанції Рядча Т.І.
Єдиний унікальний номер справи: 667/10003/14-ц Доповідач Орловська Н.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої Орловської Н.В.,
суддів Воронцової Л.П.
        Кутурланової О.В.,
секретар Доброва К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 23 квітня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Корабельний відділ Державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України,
ВСТАНОВИВ:

11 березня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження її у праві виїзду за межі України, застосованого ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20 грудня 2020 року.
В обґрунтування своїх вимог зазначила, що рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 25 грудня 2015 року у справі №667/10003/14 з неї стягнуто на користь ОСОБА_2 борг в сумі 232 101,03 грн.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10 грудня 2020 року задоволено подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом №667/10003/14-ц про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 232 101,03 гривень.
25 червня 2021 року постановою державного виконавця накладено арешт на належний ОСОБА_1 автомобіль Renault Megane Scenic, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був вилучений та переміщений на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів у м.Олешки, вул.Гвардійська, 160.
В подальшому жодної виконавчої дії державним виконавцем не здійснювалося, вилучений транспортний засіб не реалізований.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.12.2023 року визнано протиправною бездіяльність державних виконавців Корабельного РВ ВДВС у м.Херсоні Чусовітіної І.М. та Яндри Т.А. при виконанні виконавчих дій по виконавчому провадженню НОМЕР_4 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 232101,03 грн.
ОСОБА_1 зазначає, що не перешкоджала проведенню виконавчих дій, не ухиляється від виконання судового рішення, належне їй майно було передано майже три роки тому виконавцю для реалізації та погашення її боргових зобов`язань, тому не з її вини судове рішення не виконано до теперішнього часу.
Крім того заявник зазначає, що внаслідок збройної агресії російської федерації на території України з 24.02.2022 року введено воєнний стан, а безпідставна заборона на виїзд за межі України порушує її права на безпеку та гарантоване Конституцією України право на вільне пересування. 
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.04.2024 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Вказане судове рішення мотивовано тим, що на час розгляду вказаної заяви рішення суду у справі про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ОСОБА_2 з 2016 року не виконано і обставини, що зумовили застосування обмеження у праві виїзду боржника за кордон, не змінилися, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для скасування такого обмеження.
В апеляційні скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 23.04.2024 року скасувати та постановити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 задовольнити, скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, встановлені ухвалою цього ж суду від 10 грудня 2020 року.
В обґрунтування своєї позиції ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду про стягнення з неї боргу на користь ОСОБА_3 залишається невиконаним внаслідок бездіяльності державних виконавців, ігнорування ними обов`язку щодо реалізації в рахунок погашення заборгованості вилученого у боржника автомобіля. Натомість триваюча протягом чотирьох років заборона на виїзд за межі України жодним чином не впливає на ефективність виконання зобов`язань, а лише порушує право ОСОБА_1 на вільне пересування.
Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано її вік та відсутність можливості погасити заборгованість з іншого джерела, окрім як за рахунок вилученого автомобіля. 
ОСОБА_1 наполягає, що не ухилялась від виконання своїх зобов`язань, наполягала на погашенні боргу за рахунок реалізації належного їй майна, а тому вважає відсутніми підстави для продовження її обмеження у праві виїзду за кордон. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник Корабельного відділу Державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) доводи апелянта не визнає, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 23.04.2024 року залишити без змін.
В обґрунтування своєї позиції зазначає, що боржник ОСОБА_1 з моменту видачі виконавчого листа, тобто з 29.01.2016 року не вчинила жодних дій, спрямованих на добровільне виконання зобов`язання перед ОСОБА_2 , що свідчить про її свідоме ухилення від виконання таких зобов`язань та є підставою для збереження тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.
Заслухавши доповідача, учасників справи, перевіривши законність оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги апеляційним судом встановлено такі обставини.
Судом встановлено і вбачається із матеріалів справи, що на виконанні Корабельного районного відділу державної виконавчої служби м.Херсона Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває виконавчий лист №667/10003/14-ц, виданий 29.01.2016 року Комсомольським районним судом м.Херсона про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в сумі 232 101,03 грн. 
Зазначений виконавчий лист було пред`явлено стягувачем до примусового виконання неодноразово.
19.11.2019 відкрито виконавче провадження НОМЕР_3 на підставі вимоги ГУ ДПС у Херсонській області №20650-51 від 12.08.2019 року про стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 23785,08 гривень, яке 14.05.2021 у подальшому об`єднано з виконавчим провадженням НОМЕР_2 у зведене виконавче провадження №65431300. Відповідно до постанови про розшук майна боржника від 14.05.2021 (ВП НОМЕР_3) оголошено розшук майна боржника, а саме: транспортного засобу «RENAULT MEGANE SCENIC», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.12.2020р. відносно боржника ОСОБА_1 застосовано тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, без вилучення паспорта громадянина України. (а.с.33-38)
Зі змісту вказаного судового рішення вбачається, що судом встановлено обізнаність ОСОБА_1 про наявність відкритого виконавчого провадження, а також встановлено відсутність боржника за її зареєстрованим місцем проживання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність у ОСОБА_1 невиконаних зобов`язань перед ОСОБА_2 , покладених на неї судовим рішенням, та ухилення від їх виконання, що є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.
Інформація про оскарження вказаного судового рішення боржником в матеріалах справи відсутня. 
Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.06.2021 (ВП НОМЕР_4) відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №667/10003/14-ц від 29.01.2016 про стягнення на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 232 101,03 гривень, а також в рамках ВП НОМЕР_4 накладено арешт на все рухоме майно, яке приєднано цього ж дня до зведеного виконавчого провадження №65431300. 
08.10.2021 року згідно акту огляду і тимчасового затримання транспортного засобу, вилучено транспортний засіб «RENAULT MEGANE SCENIC», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у межах ВП НОМЕР_3 та передано для зберігання до спеціального майданчику ум. Олешки. 
26.11.2021 державний виконавець звернулась до ГУНП в Херсонській області з вимогою про видачу транспортного засобу «RENAULT MEGANE SCENIC», реєстраційний номер НОМЕР_1 , для подальшої його реалізації. (а.с.61)
14.01.2022 у межах ВП НОМЕР_4 зі стягнення боргу на користь ОСОБА_2 , не зважаючи на вилучення останнього, оголошено розшук автомобіля «RENAULT MEGANE SCENIC», реєстраційний номер НОМЕР_1 . (а.с.43)
У той же час 14.01.2022 припинено розшук майна боржника ОСОБА_1 (ВП НОМЕР_3), а саме: автомобіля «RENAULT MEGANE SCENIC», реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки стягувачем скасовано виконавчий документ, а саме: вимогу №20650-51 від 12.08.2019, у зв`язку з чим винесено 21.01.2022 року постанову про закінчення виконавчого провадження. Припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. (а.с.41)
За повідомленням Корабельного відділу ДВС у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) від 31.08.2023 №26084 на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження НОМЕР_4 з примусового виконання виконавчого листа №667/10003/14-ц, виданого 29.01.2016 року Комсомольським районним судом м.Херсона про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ОСОБА_2 в сумі 232 101,03 грн, який повторно надійшов на виконання. Згідно інформації, яка міститься в АСВП в рамках вказаного виконавчого провадження 25.06.2021 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та цього ж дня винесено постанову про арешт коштів боржника і арешт усього рухомого та нерухомого майна. 
29.08.2023 до відділу надійшла відповідь з НПУ ДПП УПП в Херсонській області на вимогу державного виконавця, зокрема згідно даних інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» транспортний засіб «RENAULT MEGANE SCENIC», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 08.10.2021 було доставлено для зберігання на спеціальний майданчик ПМФ ДП МВС України «Інформ-Ресурси» за адресою: вул. Гвардійська, 160, м. Олешки. Автомобіль ВДВС на зберігання не передавався. 
Враховуючи, що на території Херсонської області триває небезпечна ситуація через постійні обстріли ворожою стороною, а також те, що м.Олешки знаходяться під окупацією, виконавчі дії з реалізації транспортного засобу на теперішній час не вбачається можливим. (а.с.59)
З відповіді ВДВС від 09.10.2023 №36748 вбачається, що огляд транспортного засобу та вилучення його зі спеціального майданчику державними виконавцями ВДВС не проводився. (а.с.60)
Вказані обставини також встановлені ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.12.2023 року по справі № 766/10386/23, залишеною без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 22.02.2024 року, якою визнано неправомірною бездіяльність державних виконавців Корабельного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного регіонального управління юстиції (м. Одеса) щодо невчинення дій щодо реалізації автомобіля «RENAULT MEGANE SCENIC», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час виконання рішення Комсомольського районного суду м. Херсона №667/10003/14-ц від 29.01.2016 (виконавче провадження НОМЕР_4).
Звертаючись до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, застосованого ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.12.2020р., ОСОБА_1 посилається на відсутність обставин щодо її ухилення від виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням суду та, як наслідок, безпідставність порушення її права на вільне пересування. 
Відповідно до 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Статтею 313 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.
Згідно зі статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляєтьсявід виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішеннямабо рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.
Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.
На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Права, викладені у пункті 1 Протоколу Конвенції, також можуть підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.
Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.
Згідно п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Верховний Суд у постанові № 331/8536/17 від 28.10.2020 року виклав правову позицію, згідно якої тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.
Зокрема, у справі «Гочев проти Болгарії» Європейський Суд підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, які обмежують свободу пересування наступним чином:
У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку із неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише остільки, оскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (див. рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 року за справою «Напияло проти Хорватії» (Napijalo v. Croatia), скарга N 66485/01, §§ 78-82).
Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (див. рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії » (Luordo v. Italy), скарга N 32190/96, § 96, ECHR 2003-IX), рішення Європейського Суду за справою «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» (Foldes and Foldesne Hajlik v. Hungary), скарга N 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», § 121).
Надалі у пункті 50 вказаного рішення Європейський Суд з прав людини підкреслив, що у будь-якому випадку влада країни зобов`язана забезпечити те, що порушення права особи залишати його або її країну було від самого початку і протягом всієї тривалості виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.
Влада не може продовжувати на довготривалі строки заходи, що обмежують свободу пересування особи без регулярної перевірки їх обґрунтованості (див. вказане вище рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», §124 і вказане вище рішення Європейського Суду «Фельдеш и Фельдешне Хайлик против Венгрии», §35). Така перевірка має, як правило, проводитися судами, оскільки вони забезпечують найкращі гарантії незалежності, неупередженості й законності процедури (див. Рішення Європейського Суду від 25 січня 2007 г. за справою «Сіссаніс проти Румунії»), скарга № 23468/02, § 70).
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.
Відповідно до частини п`ятої статті 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.
Звертаючись до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 не заперечує наявності у неї невиконаних зобов`язань перед ОСОБА_2 , покладених на неї рішенням суду у справі №667/10003/14-ц. При цьому заявник зазначає, що ніколи не ухилялася від виконання вказаних зобов`язань, а затримка такого виконання відбулась через протиправну бездіяльність державних виконавців Корабельного РВ ВДВС у м.Херсоні, яка полягає нездійсненні виконавчих дій по реалізації арештованого та вилученого у боржника автомобіля RENAULT MEGANE SCENIC, д.н.з. НОМЕР_1 в рахунок погашення боргу.
Із встановлених судом обставин вбачається, що внаслідок неодноразового пред`явлення до виконання виконавчого листа №667/10003/14-ц, виданого 29.01.2016 року Комсомольським районним судом м.Херсона про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ОСОБА_2 , органом державної виконавчої служби здійснено арешт усього належного рухомого та нерухомого майна боржника, у тому числі автомобіля RENAULT MEGANE SCENIC, д.н.з. НОМЕР_1 .
Також судом встановлено, що згідно акту огляду та тимчасового вилучення транспортного засобу від 08.10.2021 року належний ОСОБА_1 автомобіль RENAULT MEGANE SCENIC, д.н.з. НОМЕР_1 вилучений та переміщений на спеціальний майданчик у м.Олешки. 
З моменту вилучення транспортного засобу у ОСОБА_1 (08.10.2021 року) та до початку повномасштабного вторгнення збройних сил російської федерації на територію України (24.02.2022р.) органами державної виконавчої служби не вчинялися дії, спрямовані на реалізацію вилученого майна з метою погашення зобов`язань боржника, що встановлено ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.12.2023 року у справі №766/10386/23, яка набрала законної сили 22.02.2024 року. 
Докази про вчинення державними виконавцями інших виконавчих дій, спрямованих на виконання виконавчого листа №667/10003/14-ц, виданого 29.01.2016 року Комсомольським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ОСОБА_2 , матеріали справи не містять, як і не містять доказів ухилення ОСОБА_1 від виконання вимог державних виконавців.
Апеляційний суд наголошує, що втручання у право фізичної особи на свободу пересування, яке ґрунтується на ст.441 ЦПК України та ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», може мати легітимну мету тільки у тому випадку, якщо судом буде встановлено факт ухилення такої особи від виконання зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.
При цьому, саме по собі невиконання рішення суду не є належною підставою для застосування до боржника  обмеження у праві виїзду за межі України, оскільки має бути доведено саме ухилення такої особи від його виконання, тобто вчинення умисних дій, а значна тривалість періоду такого обмеження має бути співрозмірна з легітимною метою.
Враховуючи, що боржником ОСОБА_1 на заперечуються її зобов`язання щодо погашення боргу на користь ОСОБА_2 , стягнутого на підставі виконавчого листа №667/10003/14-ц від 29.01.2016р., і на виконання вказаних зобов`язань вилучено належний боржнику на праві власності автомобіль RENAULT MEGANE SCENIC, д.н.з. НОМЕР_1 , доказів ухилення боржника від виконання судового рішення або законних вимог державного виконавця матеріали справи не містять, тому відсутні підстави вважати триваюче щодо ОСОБА_1 обмеження у праві виїзду за межі України таким, що відповідає легітимній меті.
Натомість, залишення протягом тривалого періоду часу (майже чотири роки) тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, застосованого ухвалою суду від 10.12.2020р., за відсутності доказів ефективності такого обмеження, слід вважати непропорційним втручанням у право особи на свободу пересування, що є достатньою підставою для його скасування.
Не спростовують таких висновків суду посилання стягувача ОСОБА_2 та представника державної виконавчої служби на відсутність факту виконання ОСОБА_1 зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням у справі №667/10003/14-ц, оскільки сам по собі факт невиконання судового рішення, за відсутності свідомого ухилення боржника від такого виконання, не є достатньою підставою для обмеження права особи на вільне пересування.
Судом першої інстанції наведених обставин не враховано, не надано належної правової оцінки обставинам справи та за відсутності доказів пропорційності втручання у право ОСОБА_1 на вільне пересування внаслідок ухилення останньої від виконання зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, суд дійшов хибного висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо скасування таких обмежень.
Згідно ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на викладене, дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, а також враховуючи вимоги ст. 376 ЦПК України слід дійти висновку про скасування ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 23 квітня 2024 року та необхідність постановити нове судове рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 щодо скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.367,374,376,382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 23 квітня 2024 року скасувати.
Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, встановлене відносно ОСОБА_1 на підставі ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 10 грудня 2020 року. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови.
Повний текст судового рішення складено 19 червня 2024 року.

Головуюча   ________________  Н.В.Орловська

Судді:  ________________  Л.П.Воронцова

________________  О.В.Кутурланова