ПОСТАНОВА 
Іменем України

27 травня 2024 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 405/1278/23
провадження № 22-ц/4809/317/24 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Дьомич Л.М., Письменного О.А.
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 червня 2024 року у складі судді Драного В.В.
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2023 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 87291,00 грн. 
В обґрунтування позову зазначено, що 19.04.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» було укладено кредитний договір № 3262521776/670320, який підписаний в електронній формі. 16.02.2022 між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та позивачем укладено договір факторингу № 16022022, у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» відступило позивачу за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. 
Відповідно до реєстру боржників від 16.02.2022 до договору факторингу № 16022022 від 16.02.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 24000,00 грн., з яких: 6000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Позивач також зазначив, що відповідачу було направлено повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові із зазначенням розміру грошових вимог, однак, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.
19.04.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Маніфою» було укладено договір позики № 2159965, який підписаний в електронній формі. 11.08.2021 між ТОВ «Маніфою» та позивачем укладено договір факторингу № 11-08/2021, у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» відступило позивачу за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. 
Відповідно до реєстру боржників від 11.08.2021 до договору факторингу № 11-08/2021 від 11.08.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 9291,00 грн., з яких: 3000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4776,00 грн. - сума заборгованості за процентами за користування кредитом; 1515,00 грн. - сума заборгованості за процентами на прострочену позику. Позивач також зазначив, що відповідачу було направлено повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові із зазначенням розміру грошових вимог, однак, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.
25.04.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Гоуфінгоу» було укладено кредитний договір № 3262521776/415247, який підписаний в електронній формі. 08.12.2021 між ТОВ «Гоуфінгоу» та позивачем укладено договір факторингу № 08122021, у відповідності до умов якого ТОВ «Гоуфінгоу» відступило позивачу за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. 
Відповідно до реєстру боржників від 08.12.2021 до договору факторингу № 08122021 від 08.12.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 28000,00 грн., з яких: 7000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 21000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Позивач також зазначив, що відповідачу було направлено повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові із зазначенням розміру грошових вимог, однак, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.
05.05.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Інвеструм» було укладено кредитний договір № 02827-05/2021, який підписаний в електронній формі. 18.01.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та позивачем укладено договір факторингу № 18012022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило позивачу за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. 
Відповідно до реєстру боржників від 18.01.2022 до договору факторингу № 18012022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26000,00 грн., з яких: 6500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Позивач також зазначив, що відповідачу було направлено повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові із зазначенням розміру грошових вимог, однак, відповідач не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за вищевказаними кредитними договорами на загальну суму у розмірі 87291,00 грн. та понесені позивачем судові витрати.
Короткий зміст рішення суду
Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 червня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повергнення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 3262521776/670320 від 19.04.2021 у розмірі 24000,00 грн.; за договором позики № 2159965 від 19.04.2021 у розмірі 9291,00 грн.; за договором про надання фінансового кредиту № 3262521776/415247 від 25.04.2021 у розмірі 28000,00 грн.; за договором про надання фінансового кредиту № 02827-05/2021 від 05.05.2021 у розмірі 26000,00 грн., а всього 87291 грн. 00 коп., а також судовий збір в сумі 2684,00,00 грн.
Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги
Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що судом першої інстанції не враховано всі докази, які є в матеріалах справи, допущено неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.
Вказує, що рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального права, оскільки його належним чином не було повідомлено про розгляд справи.
Посилається на те, що позивачем не надано належних та достовірних доказів проведення безготівкового розрахунку, оскільки в справі відсутні будь-які докази того, що позивачем передано йому: на виконання договору № 3262521776/670320 від 19.04.2021 у розмірі 24000,00 грн.; договору № 2159965 від 19.04.2021 суму коштів 3000 грн.; договору № 3262521776/41524 від 25.04.2021 суму коштів 7000 грн.; договору № 02827-05/2021 від 05.05.2021 суму коштів 6500,00 грн.
Зауважує, що суду не надано доказів на підтвердження факту отримання ним грошових коштів відповідно до умов договорів.
Позивач не надав доказів на підтвердження факту здійснення перерахунку по відповідним договорам позики ТОВ  «КУ «Європейська кредитна група», ТОВ «Маніфою», ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» на його банківський рахунок.
Вважає, що додані до позовної заяви документи не підтверджують факту переходу права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відповідно до договорів факторингу. Відсутність доказів на підтвердження сплати новим кредитором грошових коштів первісним кредиторам позбавляє як відповідача, так і суд можливості встановити та перевірити обставини, які підлягають доказуванню у справі.
Просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Суд першої інстанції встановив такі обставини
19.04.2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено договір про надання фінансового кредиту № 3262521776/670320, відповідно до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» надало відповідачу кредит на суму 6000,00 грн., строком на 30 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 912,5% річних від суми кредиту з розрахунку 2,5% на добу. В свою чергу, позичальник зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором   (а.с. 10-11).
19.04.2021 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено договір позики № 2159965, за умовами якого ТОВ «Маніфою» надало відповідачу позику на суму 3000,00 грн., строком на 30 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми позики за кожень день користування позикою. В свою чергу, позичальник зобов`язувався повернути позику, сплатити проценти за користування позикою, інші платежі, визначені даним договором   (а.с. 23-27).
25.04.2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено договір про надання фінансового кредиту № 3262521776/415247, відповідно до умов якого ТОВ «Гоуфінгоу» надало відповідачу кредит на суму 7000,00 грн., строком на 30 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 912,5 % річних від суми кредиту з розрахунку 2,5% на добу. В свою чергу, позичальник зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором (а.с. 37).
       05.05.2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено договір про надання фінансового кредиту № 02827-05/2021, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 6 500,00 грн. строком на 30 днів до 03.06. 2021 року, зі сплатою 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,50 % на добу. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільний телефону ОСОБА_1 (а.с. 47-48).
       Відповідно до п. 2.5 вказаного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно.
Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення
Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до положень ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і  заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в  постановах Верховного Суду.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Фінансової компанії «Європейська агенція з повернення боргів», суд першої інстанції виходив з факту отримання позичальником кредитних коштів за Кредитними договорами та неналежного виконання зобов`язання позичальником в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування й права позивача у зв`язку з цим, вимагати від відповідача повернення заборгованості за кредитними договорами. 
Колегія суддів не може повністю погодитись з такими висновками суду, з огляду на наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Так, електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 23 березня 2020 року по справі № 404/502/18, відповідно до якого: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Отже, кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Як правильно встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 з ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» уклав договір про надання фінансового кредиту № 3262521776/670320 від 19.04.2021 року, який був підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором R17396. ОСОБА_1 зазначено реквізити рахунку позичальника № 5167-80хх-хххх-0756, та вказано номер телефону НОМЕР_1 , які відповідач використовував для підтвердження підписання вищевказаного договору. 
Договір позики № 2159965 від 19.04.2021 був підписаний позичальником ОСОБА_1 з ТОВ «Маніфою» за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, який був надісланий первісним кредитором на номер телефону НОМЕР_1 , зазначений ОСОБА_1 при реєстрації на сайті кредитодавця, на підтвердження чого у ідентифікаційній частині договору міститься код ідентифікатор відповідача j41126, що і є його безпосереднім підписом.
Договір надання фінансового кредиту № 3262521776/415247 від 25.04.2021 був підписаний позичальником ОСОБА_1 з ТОВ «Гоуфінгоу» за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, який був надісланий первісним кредитором на номер телефону НОМЕР_1 , зазначений ОСОБА_1 при реєстрації на сайті кредитодавця, на підтвердження чого у ідентифікаційній частині договору міститься код ідентифікатор відповідача R32330, що і є його безпосереднім підписом.
Договір надання фінансового кредиту № 02827-05/2021 від 05.05.2021 був підписаний позичальником ОСОБА_1 ТОВ «ФК «Інвеструм» за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, який був надісланий первісним кредитором на номер телефону НОМЕР_2 , зазначений ОСОБА_1 при реєстрації на сайті кредитодавця, на підтвердження чого у ідентифікаційній частині договору міститься код ідентифікатор відповідача W85282, що і є його безпосереднім підписом.
Підписавши кредитні договори, відповідач погодився з умовами договору та правилами надання споживчих кредитів.
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20).
Зазначені договори є чинними та підлягають виконанню сторонами.
16.02.2022 між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та позивачем укладено договір факторингу № 16022022, у відповідності до умов якого, ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» відступило позивачу права грошової вимоги за плату та на умовах, визначених цим договором (а.с. 13-15).
Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 16.02.2022 до договору факторингу № 16022022 від 16.02.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 24000,00 грн., з яких: 6000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 17).
11.08.2021 у між ТОВ «Маніфою» та позивачем укладено договір факторингу № 11-08/2021, у відповідності до умов якого, ТОВ «Маніфою» відступило позивачу права грошової вимоги за плату та на умовах, визначених цим договором (а.с. 28-29).
Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 11.08.2021 до договору факторингу № 11-08/2021 від 11.08.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 9291,00 грн., з яких: 3000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4776,00 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою; 1515,00 грн. - сума заборгованості за процентами на прострочену позику (а.с. 31).
08.12.2021 між ТОВ «Гоуфінгоу» та позивачем укладено договір факторингу № 08122021, у відповідності до умов якого, ТОВ «Гоуфінгоу» відступило позивачу права грошової вимоги за плату та на умовах, визначених цим договором (а.с. 39-40).
Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 08.12.2021 до договору факторингу № 08122021 від 08.12.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 28000,00 грн., з яких: 7000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 21000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 42).
18.01.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та позивачем укладено договір факторингу № 18012022, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило позивачу права грошової вимоги за плату та на умовах, визначених цим договором (а.с. 51-52).
Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 18.01.2022 до договору факторингу № 18012022 від 18.01.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26000,00 грн., з яких: 6500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 54).
За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Тобто, відповідач ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором перед новим кредитором ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором 3262521776/670320 від 19.04.2021, заборгованість складає 24000,00 гривень, з яких: 6000,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18000 гривень - сума заборгованості за відсотками (а.с. 18).
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2159965 від 19.04.2021, заборгованість складає 9291,00 гривень, з яких: 3000,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4776,00 гривень - сума заборгованості за процентами за користування позикою; 1515,00 - сума заборгованості за процентами за на прострочену позику (а.с. 32).
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором 3262521776/415247 від 25.04.2021, заборгованість складає 28000,00 гривень, з яких: 7000,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 21000 гривень - сума заборгованості за відсотками (а.с. 43).
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 02827-05/2021 від 05.05.2021, заборгованість складає 26000,00 гривень, з яких: 6500,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19500,00 гривень - сума заборгованості за відсотками (а.с. 55).
З вимог позивача вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не нараховувало ніяких сум заборгованості за кредитними договорами відносно позичальника, а вказаний розмір заборгованості є незмінним з моменту отримання ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за договорами кредиту.
Встановлено, що станом на дату звернення позивачем до суду відповідач не погашав заборгованість за кредитним договором, остання є незмінною з моменту відступлення прав вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».
З огляду на зазначене, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про укладення та підписання ОСОБА_1 , за допомогою одноразового паролю - ідентифікатора кредитних договорів з відповідними фінансовими установами, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів, та наявності у нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаними кредитними договорами за договорами відступлення прав вимоги.
Вищевказані кредитні договори укладені між відповідачем та відповідними фінансовими установами, кожен із них містить суму основного зобов`язання, відсотки за користування кредитними коштами та строки їх повернення та нарахування.
Твердження відповідача про те, що позивач не довів обставин отримання ним коштів відповідно до умов кредитних договорів, на увагу не заслуговують, з огляду на наступне.
Згідно з абз. 11 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Схоже визначення первинних документів міститься також і в Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну від 24.05.1995 №88.
У п. 2.1 зазначеного Положення вказано, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, і включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Згідно п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»: первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
На виконання вищевказаних норм закону, та в обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач надав суду документи, щодо надання кредитів позичальнику, які складені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме: кредитні договори, які містить підписи обох сторін і в кредитних правовідносинах є первинним бухгалтерським документом, та інформаційні довідки № 1252/06 від 27.06.2023, № 439/06 від 26.06.2023, № 287/02 від 16.02.2024 ТОВ «Платежі онлайн», яке є оператором системи прийому платежів «Platon», та № 6147-ВП від 28.02.2023 ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» про перерахування на картку відповідача, зазначені ним у відповідних кредитних договорах суми (а.с. 165, 170, 174, 180).
Зазначені докази, суд першої інстанції визнав належними та допустимими, та такими, що підтверджують факт виконання кредиторами свого обов`язку з надання кредиту та перерахування грошових коштів. Доказів на спростування зазначеного матеріали справи не містять.
Враховуючи те, що за умовами вищезазначених договорів відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надав, відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що заборгованість за основним боргом на підставі вищезазначених договорів підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.
Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Отже, згідно приписів абзацу 2 частини першої ст. 1048 ЦК України щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/95/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України.
Проте, погодившись з розрахунком заборгованості нарахованих відсотків за кредитними договорами, суд першої інстанції не взяв до уваги вимоги передбачені ст. 1050 ЦК України та дійшов безпідставного висновку по задоволення позовних вимог в цій частині в повному обсязі.
Як передбачено п. 1.2. Кредитного договору № 3262521776/670320 від 19.04.2021 кредит надається на 30 днів, тобто до 18.05.2021. Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов договору становить 4500 грн за період з 19.04.2021 по 18.05.2021, виходячи з розрахунку: 6000 грн (тіло кредиту) х 2,5% (базова відсоткова ставка) х 30 дні (строк позики).
Як передбачено п. 1.2. Кредитного договору № 2159965 від 19.04.2021 кредит надається на 30 днів, тобто до 19.05.2021. Розмір відсотків відповідно до умов договору становить 1791,00 грн за період з 19.04.2021 по 19.05.2021, виходячи з розрахунку: 3000 грн (тіло кредиту) х 1,99% (базова відсоткова ставка) х 30 дні (строк позики).
Як передбачено п. 1.2. Кредитного договору № 3262521776/415247 від 25.04.2021 кредит надається на 30 днів, тобто до 24.05.2021. Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов договору становить 5250,00 грн за період з 25.04.2021 по 24.05.2021, виходячи з розрахунку: 7000 грн (тіло кредиту) х 2,5% (базова відсоткова ставка) х 30 дні (строк позики).
Як передбачено п. 1.2. Кредитного договору № 02827-05/2021 від 05.05.2021 кредит надається на 30 днів, тобто до 03.06.2021. Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов договору становить 4875,00 грн за період з 05.05.2021 по 03.06.2021, виходячи з розрахунку: 6500 грн (тіло кредиту) х 2,5% (базова відсоткова ставка) х 30 дні (строк позики).
Згідно матеріалів справи, відсотки за користування кредитними коштами нараховано станом на 31.01.2023, тобто за період, коли у кредитора, право вимог якого відійшло до позивача, не виникало права на нарахування відсотків за користування кредитними коштами.
Здійснюючи розрахунок, суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що проценти за користування кредитними коштами за вказаними кредитними договорами могли бути нараховані ОСОБА_1 по 31.01.2023, оскільки строк кредитування був погоджений сторонами та становив 30 днів. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять.
У постанові Об`єднаної палати КГС Верховного Суду від 02.10.2020 № 911/19/19 суд зазаначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.
Колегія суддів бере до уваги строки кредитування, розміри відсотків, визначені в кредитних договорах та провівши розрахунок розміру відсотків за користування кредитними коштами, дійшла висновку, що з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за відсотками: 
- за Кредитним договором № 3262521776/670320 від 19.04.2021, станом на 18.05.2021, в сумі 4500,00 грн., 
- за Кредитним договором № 2159965 від 19.04.2021, станом на 19.05.2021, в сумі 1791,00 грн.,
- за Кредитним договором № 3262521776/415247 від 25.04.2021, станом на 24.05.2021, в сумі 5250,00 грн., 
- за Кредитним договором № 02827-05/2021 від 05.05.2021, станом на 03.06.2021, в сумі 4875,00 грн.
Тобто, заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем становить: за договором про надання фінансового кредиту № 3262521776/670320 від 19.04.2021 у розмірі 10500,00 грн. (6000,00 грн. - заборгованість за тілом, 4500,00 грн. - заборгованість за відсотками); за договором позики № 2159965 від 19.04.2021 у розмірі 4791,00 грн. (3000,00 грн. - заборгованість за тілом, 1791,00 грн. - заборгованість за відсотками); за договором про надання фінансового кредиту № 3262521776/415247 від 25.04.2021 у розмірі 12250,00 грн. (7000,00 грн. - заборгованість за тілом, 5250,00 грн. - заборгованість за відсотками); за договором про надання фінансового кредиту № 02827-05/2021 від 05.05.2021 у розмірі 11375,00 грн. (6500,00 грн. - заборгованість за тілом, 4875,00 грн. - заборгованість за відсотками), а всього 38 916,00 грн.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» в частині стягнення заборгованості за відсотками, й доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу.
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.
Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Оскільки, висновки суду першої інстанції в частині визначення розміру заборгованості за відсотками зроблені без належного з`ясування дійсних обставин справи, дослідження та оцінки наданих сторонами доказів, то, згідно зі статтею 376 ЦПК України, це є підставою для зміни рішення у цій частині.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з чим колегія суддів змінює рішення суду першої інстанції в частині розміру судового збору, стягнутого з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та зменшує цей розмірі з 2684,00 грн до 1196,52 грн, тобто пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (44,58%).
Також, колегія суддів стягує з позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь відповідача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2231,20 грн, тобто пропорційно до задоволених вимог апеляційної скарги (55,42%).
Враховуючи те, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню 1196,52 грн. судового збору, а з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 2231,20 грн. судового збору, колегія суддів приходить до висновку про те, що з  ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь  ОСОБА_1 слід стягнути 1034,68 грн. судового збору.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 червня 2024 року змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість: за договором про надання фінансового кредиту № 3262521776/670320 від 19.04.2021 у розмірі 10500,00 грн.; за договором позики № 2159965 від 19.04.2021 у розмірі 4791,00 грн.; за договором про надання фінансового кредиту № 3262521776/415247 від 25.04.2021 у розмірі 12250,00 грн.; за договором про надання фінансового кредиту № 02827-05/2021 від 05.05.2021 у розмірі 11375,00 грн., а всього 38916,00 (тридцять вісім тисяч дев?ятсот шістнадцять) гривень.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені на сплату судового збору у розмірі 1034,68 гривень.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя                                                                 А.М. Головань

Судді                                                                                         Л.М. Дьомич

                                                                                       О.А. Письменний