КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И 
04 квітня   2024 року
м. Київ
провадження № 22-ц/824/8818/2024
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Євграфової Є. П. (суддя-доповідач), Шкоріної О.В, Стрижеуса А.М.
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» 
на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва 
від 13 лютого 2024 року 
у цивільній справі №755/2375/24 Дніпровського районного суду м. Києва 
за скаргою Акціонерного товариства «Сенс Банк»,
заінтересовані особи: ОСОБА_1 , 
старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лугова Лілія Сергіївна, 
начальник відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Наталія Іщук,
на рішення старшого державного виконавця про закінчення виконавчого провадження та бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не розгляду скарги у строки та у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження»,
В С Т А Н О В И В :
В лютому 2024 року  АТ «Сенс Банк» звернулось в суд із скаргою на рішення старшого державного виконавця про закінчення виконавчого провадження та бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не розгляду скарги у строки та у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лугова Л.С., начальник відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Наталія Іщук,
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 лютого 2024 року скаргу повернуто суб`єкту звернення.
В апеляційній скарзі АТ «Сенс Банк» посилаючись на порушення норм процесуального права  просить ухвалу суду скасувати справу направити для продовження розгляду. Зазначає, що при зверненні до суду  в інтересах Банку, адвокатом Гаполяком О.В. на підтвердження своїх повноважень була подана довіреність та копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, що у відповідності до вимог ст. 62 ЦПК України є належним доказом  повноважень адвоката, як представника АТ «Сенс Банк». 
За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви (позивачеві) заявникові розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
АТ «Сенс Банк» та адвокат Гаполяк О.В., який діє в його інтересах, належним чином повідомлені про розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду від 13.02.2024 р. в порядку письмового провадження без виклику учасників справи, що підтверджується звітом про доставку до електронного кабінету Банку та адвоката Гаполяка О.В. копії ухвали про відкриття апеляційного провадження.
Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління юстиції Лугова Л.С. та начальник вказаного відділу державної виконавчої служби Наталія Іщук повідомлені про розгляд апеляційної скарги  АТ «Сенс Банк» на ухвалу суду від 13.02.2024 року в порядку письмового провадження без виклику учасників справи, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення поштових відправлень 
ОСОБА_1   належним чином повідомлялась  про розгляд апеляційної скарги  АТ «Сенс Банк» на ухвалу суду від 13.02.2024 року в порядку письмового провадження без виклику учасників справи, шляхом направлення на її адресу, зазначену в справі, копії ухвали про  відкриття провадження з апеляційною скаргою, однак поштовий конверт був  повернутий  до суду з зазначеннями причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою».
Правом подачу відзиву учасники справи не скористались.
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження та дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного
Повертаючи скаргу без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що представником заявника на підтвердження своїх повноважень не надано належних та допустимих доказів на здійснення представництва інтересів заявника, а саме договору про надання правової допомоги та/або трудового договору, що унеможливлює встановлення повноважень Гаполяка О.В. , як представника АТ «СенсБанку».
Однак, колегія суддів не може погодитись в з таким висновком суду, виходячи з наступного.
Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.(ч.1 ст. 447 ЦПК України).
Згідно  роз`ясненнями, викладеними  у п.3 постанови Пленуму  Верховного Суду  України від 26.12.2003 року за №14 «Про практику  розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність  органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»,  скарги  мають право відповідати загальним  вимогам щодо форми  та змісту позовної заяви, передбачених положеннями ЦПК України і ГПК України та містити відомості, перелічені у частині четвертій ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до частини 2 статті 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Відповідно до частини 7 статті 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.
Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (частина 1 статті 58 ЦПК України).
Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (частина 3 статті 58 ЦПК України).
Представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу (частини 1, 2 статті 60 ЦПК України).
У частинах третій, четвертій, восьмій статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів:1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу». Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.
Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).
З матеріалів справи слідує, що у відповідності до вимог ст. 62 ЦПК України, до скарги, поданої скаргу Акціонерного товариства «СенсБанк» та підписаної представником Гаполяком О.В., на підтвердження повноважень останнього, було надано довіреність №020417/23 від 17 листопада 2023 року, видану АБ «СенсБанк» в особі Члена Правління Шклярука О.Г. та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.
Колегія суддів вважає, що вказані вище обставини свідчать про достатність доказів на підтвердження повноважень Гаполяка О.В. представляти АТ «СенсБанк» у цивільному судочинстві, підписувати процесуальні документи, зокрема скаргу на рішення старшого державного виконавця. Сумніви щодо повноважень представника, судом першої мали бути усунені у процесуальний спосіб визначений ст. 185 ЦПК України,  відповідно до якої суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. 
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Крім цього, заява повертається у випадках, коли, зокрема, заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано. 
За таких обставин,  суд першої інстанції у разі виявлення факту, що позовну заяву було подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви мав постановити ухвалу про залишення такої позовної заяви без руху.
Разом з тим, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку для повернення позовної заяви з підстав, передбачених ст.185 ЦПК України без надання позивачу строку для усунення можливих недоліків позовної заяви.
Апеляційний суд зауважує, що застосування судом правових норм й вчинення дій, що мають юридичне значення, повинно відбуватись із урахуванням обставин конкретної справи та забезпеченням ефективного захисту прав, свобод та законних інтересів. Формальний підхід суду до здійснення своїх повноважень вже на стадії звернення особи до суду може призвести до порушення права на справедливий судовий розгляд.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції суд дійшов неправильного висновку про повернення скарги на рішення державного виконавця у зв`язку із її підписанням особою, повноваження якої на представництвозаявника - АТ «СенсБанку»  не підтверджені. 
Оскільки порушення судом першої інстанції норм процесуального права призвели до постановлення помилкової ухвали, така ухвала підлягає скасуванню з підстав визначених п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України знаправленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» задовольнити.
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва  від 13 лютого 2024 року скасувати. 
Справу направити для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом 30 днів .
Судді:                                                                                                                      Є.П. Євграфова
 
                                                                                                                                 О.І. Шкоріна 
 
                                                                                                                                 А.М. Стрижеус