П О С Т А Н О В А                        

      І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
30 травня 2024 року                                                                                   м. Київ
 
Справа № 758/10316/21
Провадження №22-ц/824/6026/2024
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
                                    судді-доповідача Стрижеуса А.М., 
                                    суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.
                                    
сторони:              позивач           ОСОБА_1 ,
відповідач       ОСОБА_2 
            
розглянувши в порядку письмового провадженнями цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 , адвоката Хрипченко Юлії Юріївни на рішення Подільського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2023 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди,-
В С Т А Н О В И В:
 
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди квартири.
У своїй позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 119 129,83 грн, з яких: 110 000,00 грн - заборгованість, що виникла внаслідок невиконання зобов`язань відповідачем за договором оренди квартири № 1 від 14.07.2020, укладеного між сторонами; 1 925,70 грн - 3% річних; 7 204,13 грн - інфляційні витрати, а також, судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач порушила умови укладеного з позивачем договору оренди квартири № 1 від 14.07.2020, зокрема, за весь час користування квартирою відповідач жодного разу не сплатила орендну плату за найм квартири (окрім першого місяця користування квартирою), не підписала акт прийому-передачі квартири з оренди та не повернула ключі позивачу.
З огляду на викладене, позивач просить задовольнити позов та стягнути з відповідача судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу.
27 липня 2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 29.07.2021 відкрито провадження по справі та справу призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 27.09.2022 позовні вимоги було задоволено.
21 червня 2023 року відповідачем подано заяву про перегляд заочного рішення.
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди квартири - задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 119 129,83 грн, з яких: 110 000,00 грн - заборгованість, 1 925,70 грн - 3% річних; 7 204,13 грн - інфляційні витрати.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 664,00 грн.
Судове рішення мотивовано тим, що орендар не виконувала умови договору оренди, не вносила плату за користування житлом, а тому на підставі ст.ст. 759, 762 ЦК України заборгованість з орендної плати підлягає стягненню на користь орендодавця.
  Не погоджуючись з вказаним рішенням представнико ОСОБА_2 адвокатом Хрипченко Ю.Ю. подано апеляційну скаргу, в якій вона просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 а про стягнення заборгованості з ОСОБА_2   за договором оренди відмовити повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що між сторонами не був підписаний акт приймання - передачі, що свідчить про відсутність факту передачі житла в оренду. Вказує, що акт приймання передачі від 14.07.2020 не є актом приймання - передачі квартири, а лише підтверджує передачу відповідачу майна, яке зазначене в ньому, а тому твердження позивача про передачу в оренду житлового приміщення не підтверджені доказами. Звертає увагу, що в позові відсутній розрахунок суми боргу. Під час розгляду справи судом першої інстанції не з`ясовано, за який період стягується сума боргу та на яку суму і яким чином нараховані штрафні санкції.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01 грудня 2023 року апеляційну скаргу передано судді-доповідачу.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 , подану адвокатом Хрипченко Юлією Юріївною, на рішення Подільського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2023 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.
А за правилами частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Порядок розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено статтею 368 ЦПК України, частина перша якої встановлює, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Ураховуючи те, що справа в силу своїх властивостей є малозначною, розгляд справи Київським апеляційним судом здійснюється в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
  Установлено, що згідно з відомостями Інформаційної довідки, отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 267510343 від 26.07.2021 позивач є власником квартири, що є об`єктом користування (найму) за договору оренди квартири № 1 від 14.07.2020.
З матеріалів справи вбачається, що 14.07.2020 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір оренди квартири № 1 від 14.07.2020, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в найм квартиру, загальною площею 52 кв.м., що розташована у будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Водночас, разом із квартирою передається майно, що знаходиться у ній, відповідно до переліку майна.
Відповідно до пункту 5.1. цього договору, цільовим призначенням використання квартири є проживання орендаря.
Відповідно до пункту 1.3. договору квартира і майно підлягає передачі орендодавцем орендареві 14.07.2020, оплатний термін оренди квартири настає саме з цієї дати.
При підписанні акту прийому-передачі орендодавець передав орендарю ключі від квартири в кількості 2 комплекту (п. 1.4 договору).
Термін оренди складає 12 місяців, з 14.07.2020 і може бути продовжений за згодою сторін з попередженням орендодавця орендарем за один місяць до закінчення терміну оренди (п. 1.5. договору).
Пунктом 2.1. договору, встановлено, що розмір орендної плати за користування квартирою та майном складає 11 000,00 грн. Сума виплачується в гривнях за один місяць проживання.
Витрати на комунальні послуги, на які встановлено лічильники, а саме електроенергія, вода, тепло, сплачує орендар, відповідно до показань лічильника та тарифів відповідних організацій постачальників таких послуг. Додаткові послуги сигналізації, інтернет, прибирання квартири, сплачується орендарем самостійно за власний рахунок. Житлово-експлуатаційні витрати за користування квартирою (ЖЕК), сплачує орендар самостійно за власний рахунок. Орендар зобов`язаний відправляти до 15 числа кожного місяця квитанції про оплату всіх послуг на Viber орендодавця (п. 3.1. Договору).
Орендна плата сплачується щомісяця авансом, готівкою орендодавцю, під розписку, не пізніше 14 числа кожного місяця, що передує місяцю, в якому будуть надані послуги оренди (п. 2.3. договору).
Пунктом 2.2. договору встановлено, що в момент підписання договору оренди, окрім плати за перший місяць оренди, орендар сплачує орендодавцеві гарантовану заставну суму у розмірі 11 000,00 грн, яка залишається у орендодавця до моменту закінчення договірних відносин. Гарантована грошова сума підлягає поверненню орендареві орендодавцем в день закінчення терміну оренди після підписання акту прийому-передачі і передачі ключів орендарем орендодавцеві, тобто фактичного виселення орендаря з квартири, або, на розсуд орендодавця, може бути зарахована, як оплата останнього місяця оренди квартири за умови своєчасного попередження про звільнення квартири орендарем, не менше ніж за один календарний місяць.
Так, на умовах визначених договором, на підставі акту прийому-передачі від 14.07.2020, як то передбачено п. 1.2, п. 1.3 та п. 1.4 договору, орендодавець передав орендарю 14.07.2020 квартиру в найм, два комплекти ключів від квартири та майно, яке знаходиться в квартирі для проживання.
З огляду на зміст пункту 1.5 договору, 12-ти місячний термін оренди (найму) квартири з 14.07.2020 вже закінчився 14.07.2021.
Як стверджує позивач всупереч взятих на себе зобов`язань, за весь час користування квартирою з 14.08.2020 по 13.07.2021 включно, відповідач жодного разу не сплатила орендну плату за найм квартири, окрім першого місяця користування квартирою, не підписала акт прийому-передачі квартири з оренди, не повернула ключі позивачу.
Водночас, як вбачається з п. 2.2. договору, в момент підписання договору оренди, окрім плати за перший місяць оренди орендар сплачує орендодавцеві гарантовану заставну суму у розмірі 11 000,00 грн, яка залишається у орендодавця до моменту закінчення договірних відносин.
З огляду на те, що строк оренди закінчився 14.07.2021, то відповідно до п. 6.1. договору, після закінчення строку орендного користування орендар зобов`язаний передати орендодавцю квартиру, що орендується та майно за актом прийому-передачі, у встановлені договором оренди строки.
Квартира та майно вважаються фактично переданими орендодавцю з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі. В момент підписання акту прийому-передачі орендар передає орендодавцю ключі від квартири, що орендується (п.п. 6.3., 6.4. договору).
Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення прав та обов1язків, є, зокрема, договори та інші правочини.
Згідно із частинами першою та другою статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 626, частини першої статті 627ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Приписами статті 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).
За змістом частини першої статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.
Згідно статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
На підставі ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання.
При цьому, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
Доказів виконання вказаного обов`язку Орендарем до суду першої та апеляційної інстанції не надано.
Таким чином, з урахуванням встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач ОСОБА_2 має сплатити позивачеві ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати за період дії договору оренди.
На підтвердження правильності розрахунку позивачем долучено до позовної заяви розрахунки процентів, а також розрахунки суми боргу з урахуванням індексу інфляції .
Вказані письмові докази є належними і допустимими.
Правильність розрахунку відповідачем не спростовувано.
Тому, суд першої інстанції правильно визначив, що сума заборгованості за договором оренди в розмірі 110000,00 грн. підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або повністю на підставах, встановлених договором або законом.
В апеляційній скарзі відповідач посилався на те, що після винесення орендної плати  та авансового за перший місяць проживання в квартирі, власник житла повідомив про підвищення орендної плати до 15 000 грн., тобто через місяць позивач в односторонньому порядку змінив істотні умови договору без письмового повідомлення та узгодження, а тому відповідачка була змушена з`їхати з орендованої квартири.
Однак вказані доводи апеляційної скарги є хибними з огляду на таке.
Відповідно до ст. 795 ЦК України, повернення наймачем предмета договору найму оформлюється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору і саме з цього моменту договір може вважатись припиненим.
Аналогічні умови припинення дії договору оренди і повернення орендованого майна визначені у п. 6.1 договору оренди.
Доказів того, що сторонами був підписаний акт для припинення договору найму з часу припинення орендарем внесення платежів за договором оренди, ні до суду першої інстанції, а ні до апеляційного суду відповідачем надано не було.
Отже зазначені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими та нічим не підтвердженими.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.
Відповідно статті 375 ЦП К України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.
Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.
За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.
Керуючись ст. ст. 259,268, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , адвоката Хріпченко Юлії Юріївни - залишити без задоволення.
Рішення Подільського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2023 року-
залишити без змін.
Постанова Київського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня вручення такого судового рішення лише з підстав, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
 
Суддя-доповідач:                                                                 А.М. Стрижеус
                
Судді:                                                                                   Л.Д. Поливач
 
                                                                                               О.І. Шкоріна