ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/10159/23                                              Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Дудін С.О.,                                                                                                                                             Суддя-доповідач Кобаль М.І.  

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2024 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого                                           Кобаля М.І.,
суддів                                                    Карпушової О.В., Файдюка В.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 09 січня 2024 року про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09 січня 2024 року відмовлено позивачу у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, та повернути справу на продовження розгляду заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення , за наслідком судового розгляду клопотань 22.05.2023 року та 24.05.2023 року (за текстом апеляційної скарги).
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, виходячи з наступного.
Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12.12.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 , з 01.04.2019, на підставі нової довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву» №3674 від 04.10.2021 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву» №3674 від 04.10.2021 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, починаючи з 01.04.2019, з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
16.12.2023 на адресу суду через систему «Електронний суд» від    ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у формі мотивованих ухвал, постановлених за результатами розгляду   клопотань позивача від 22.05.2023, про постановлення окремої ухвали щодо порушення службовими особами ГУ ПФУ Київ вимог закону, та від 24.05.2023 про направлення судом окремої ухвали відповідному прокурору для перевірки поведінки службових осіб на предмет наявності у такій поведінці ознак кримінального караного злочину. 
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимога позивача про постановлення окремої ухвали не є позовною вимогою у розумінні положень КАС України.
Також, суд першої інстанції зазначив, що, у даному випадку, відсутні правові підстави (правові передумови) для ухвалення додаткового рішення, оскільки рішення у цій справі ухвалено щодо всіх   позовних   вимог заявлених у позові.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у формі мотивованих ухвал, постановлених за результатами розгляду   клопотань позивача від 22.05.2023, про постановлення окремої ухвали щодо порушення службовими особами ГУ ПФУ м. Київ вимог закону, та від 24.05.2023 про направлення судом окремої ухвали відповідному прокурору для перевірки поведінки службових осіб на предмет наявності у такій поведінці ознак кримінального караного злочину. 
Клопотання на які посилається апелянт, містять посилання про порушення службовими особами ГУ ПФУ м. Києва чинного законодавства та необхідність постановлення окремої ухвали  відповідному прокурору для перевірки поведінки службових осіб ГУ ПФУ м. Києва на предмет наявності у такій поведінці ознак кримінального правопорушення.
У свою чергу, згідно з частиною 1 статті 252 КАС України суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 
1) щодо однієї із   позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до частини 4 статті 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.
Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що вимога позивача про постановлення окремої ухвали не є позовною вимогою, відповідно до правових положень адміністративного судочинства, оскільки не стосується вирішення по суті спірних правовідносин, які склалися між сторонами. 
Подана ОСОБА_1  заява про ухвалення додаткового рішення є заявою з процесуальних питань, та має вирішуватися в порядку ст. 249 КАС України, тому у даному випадку, відсутні правові підстави (правові передумови) для ухвалення додаткового рішення, оскільки рішення у цій справі ухвалено щодо всіх   позовних   вимог, які були заявлені позивачем у позові.
У свою чергу, ч. 8 ст. 249 КАС України передбачено, щ суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення. Такі самі повноваження має Велика Палата Верховного Суду щодо питань передачі справ на розгляд Великої Палати.
Тобто, постановлення окремої ухвали, насамперед, є правом суду, а не його обов`язком, а обов`язковою умовою постановлення зазначеної ухвали судом вищої інстанції є неправильне  застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Крім того, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що питання доцільності постановлення окремої ухвали, у даній справі, було вирішено судом при прийнятті рішення та описано в мотивувальній частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 12.12.2023.
Так, колегія суддів апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу суду.
Таким чином, судом першої інстанції порушень норм процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин по справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки вона не містить обґрунтувань які могли б бути підставами для скасування ухвали суду першої інстанції. 
Згідно пункту 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.
Керуючись ст.ст. 242, 243, 254, 294, 321, 325, 328 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 09 січня 2024 року про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:                                                                      М.І. Кобаль

Судді:                                                                                          О.В. Карпушова

                                                                                                              В.В. Файдюк

Повний текст виготовлено 17.05.2024 року