31.05.24
33/812/290/24
Справа № 484/1811/24
Провадження № 33/812/290/24
ПОСТАНОВА
Іменем України
31 травня 2024 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді Коломієць В.В.
із секретарем судового засідання Ковальським Є.В.,
за участю захисника - адвоката Харчука О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою його захисником – адвокатом Харчуком Олександром Петровичем, на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 травня 2024 року, якою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік,
У С Т А Н О В И В :
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 30 березня 2024 року серії ААД№784463 30 березня 2024 року о 17:53 год. в м. Первомайську, по вул. Одеській, водій ОСОБА_1  керував транспортним засобом Фольксваген Мультіван д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі - Первомайська ЦМБЛ відмовився, що підтверджується Висновком № 27 від 30.03.2024 року, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Не погодившись із зазначеною постановою суду, захисник ОСОБА_1 – адвокат Харчук О.П. – подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги захисник Харчук О.П. зазначав про відсутність в діях ОСОБА_1  об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, яка полягає у відмові від огляду, оскільки ОСОБА_1  не було запропоновано у встановленому законом порядку пройти медичний огляд на стан сп`яніння, який включає в себе медичне обстеження та проведення лабораторних досліджень. Так, з відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що в порушення вимог п. 15 Розділу ІІІ Інструкції №1452/735 лікар КНП «Первомайська ЦМБЛ» не проводив медичного обстеження  ОСОБА_1  на наявність у нього клінічних ознак сп`яніння, а запропонував лише продути «Драгер» без попереднього його медичного огляду з метою встановлення ознак сп`яніння та в цілому підстав для проведення такого огляду, крім того лікар-нарколог безпідставно відмовив  ОСОБА_1  у заборі зразків біологічного середовища для проведення лабораторних досліджень. Однак, незважаючи на викладене, місцевим судом не було враховано ці обставини. Також зазначає, що суд першої інстанції безпідставно залишив поза увагою відповідь заступника генерального директора з наукової роботи та освітньої діяльності Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я» Олійник О. № 01/10/236 від 14 березня 2024 року, відповідь директора Департаменту медичних послуг Міністерства охорони здоров`я України Орабіної Т. від 24 квітня 2024 року. До того ж, висновки суду першої інстанції не узгоджуються із висновком Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2020 року у справі № 823/1022/16 згідно якого «… результати медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп`яніння вважаються достовірними за умови, що вони були отримані під час медичного обстеження, поєднаного з лабораторними дослідженнями, результати яких зафіксовані в акті та висновку». Захисник ОСОБА_2  вважає, що Висновок КНП «Первомайська ЦМБЛ» від 30 березня 2024 року не можна визнати допустимим доказом, враховуючи що медичний огляд та обов`язкові процедури щодо ОСОБА_1 не проводилися і відповідний акт медичного огляду не складався, а тому підстав для виготовлення висновку не було. Також звертав увагу, що висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння не відповідають фактичним обставинам, так як з відео вбачається, що останній відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння лише за допомогою приладу «Драгер», від медичного огляду він не відмовлявся, а навпаки наполягав шляхом відібрання у нього зразків біологічного середовища. При цьому лікар відмовився від виконання вимог п.п. 9-17 затвердженої форми акту огляду, а саме не запропонував ОСОБА_1 пройти медичне обстеження на наявність клінічних ознак сп`яніння. Також апелянт звертає увагу на те, що твердження співробітників поліції щодо наявності у ОСОБА_1 ознак сп`яніння є надуманими. Під час спілкування з працівником поліції він поводить себе спокійно, координація рухів не порушена, пальці рук не тремтять та він має цілком природне забарвлення шкіряного покриву, а отже зважаючи на відсутність ознак сп`яніння направлення його на огляд є безпідставним та протиправним, а тому у нього не виникло обов`язку його проходження. Крім того, суд перебрав на себе обов`язки щодо підтримання обвинувачення, що є порушенням вимоги безсторонності та порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.
В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_1 – адвокат Харчук О.П. - підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги.
Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступного.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст 252 КУпАП).
Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вважаю, що суд першої інстанції наведених вище вимог законодавства дотримався.
Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 р. №3353-XII встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачений обов`язок учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до п.п."а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
З оскаржуваної постанови вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 30 березня 2024 року серії ААД№784463 30 березня 2024 року о 17:53 год. в м. Первомайську, по вул. Одеській, водій ОСОБА_1  керував транспортним засобом Фольксваген Мультіван д.н.з  НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі - Первомайська ЦМБЛ - відмовився, що підтверджується Висновком № 27 від 30.03.2024 року, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. Також у протоколі зазначено, що застосовувався портативний відеореєстратор 18150169016/55 (а.с. 1).
Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень, в поясненнях по суті порушення ним зазначено, що пояснення надасть в суді.
До протоколу також були додані направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30 березня 2024 року, де зазначені виявлені працівниками поліції у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а також про те, що огляд не проводився в зв`язку із відмовою водія; Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де було зазначено аналогічні обставини та вказано про застосовувався портативного відеореєстратору 18150169016/55; Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного лікарем КНП «Первомайська ЦМБЛ» ОСОБА_3 від 30 березня 2024 року, в якому вказано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження «Драгера» на стан алкогольного сп`яніння.
Також до протоколу додано Рапорт поліцейського ВРПП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , згідно якому 30 березня 2024 року під час патрулювання м. Первомайськ по вул. Вінграновського, 1 було виявлено порушення ПДР п.п. 8.4 «б» ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Фольксваген Мультіван д.н.з  НОМЕР_1  та не виконав умови дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», за що даного водія було зупинено. Під час розмови з ним в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, порушення мовлення, на що водієві було запропоновано пройти освідування на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» на що водій відмовився та був згоден проїхати до закладу охорони здоров`я, щоб там пройти освідування, та перебуваючи у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився пройти освідування.
Факт відмови ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору «Drager» та на вимогу лікаря-нарколога в медичному закладі за допомогою газоаналізатору «Drager» зафіксований проведеною працівниками поліції відеозйомкою. 
З вказаної відеозйомки вбачається, що працівники поліції пропонували  ОСОБА_1  пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки від чого він відмовився та виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, але по приїзду до медичного закладу відмовився від проходження огляду за допомогою газоаналізатору «Drager», наполягаючи на відібранні у нього зразків біологічного середовища (сечі, або крові), після чого поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що це є порушенням п. 2.5. Правил дорожнього руху, а тому на нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП (відео 17:57:33-17:57:45; 18:46:23-18:46:28; 18:51:03-18:51:16). 
Отже дані протоколу про адміністративне правопорушення та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме, відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки ними доведено порушення ОСОБА_1 вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху щодо обов`язку водія на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Доводи захисника, викладені в апеляційні скарзі, про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а відмовлявся лише від проходження огляду на стан сп`яніння лише за допомогою приладу «Драгер», а навпаки наполягав пройти медичний огляд шляхом відібрання у нього зразків біологічного середовища, тоді як у цьому йому було відмовлено, не можуть бути прийняті до уваги з огляду на таке.
Порядок огляду водія транспортного засобу, щодо якого є підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, визначений статтею 266 КУпАП, а також Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі – Інструкція), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі – Порядок).
Згідно частин 2-4 статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. 
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння згідно з п. 3 Розділу І Інструкції є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно з пунктами 6, 7 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Аналогічні положенням викладені в пунктах 3, 4, 6 Порядку.
Відповідно до пункту 10 Порядку (в редакції Постанови КМУ № 57 від 20 січня 2023 року) огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність).
Положення Розділу ІІІ Інструкції та пункту 10 Порядку дають підстави для висновку, що проведення лабораторних досліджень біологічного середовища або крові є обов`язковим: з метою визначення наркотичного засобу або психотропних речовин (п. 7 Інструкції); якщо водій – учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами (п. 14 Інструкції).
Наведені норми закону та підзаконних актів свідчать про те, що у разі проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я на стан алкогольного сп`яніння не передбачено проведення лабораторних досліджень біологічного середовища або крові. Такий огляд проводиться лікарем із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність).
Згідно встановлених у справі, яка розглядається, обставин, у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 лікарем було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу - газоаналізатор «Drager» (відео 18:46:23 – 18:46:28), який є законодавчо регульованим засобом вимірювальної техніки, тому підстав у лікаря для відібрання у ОСОБА_1 біологічного середовища або крові не було.
За такого не ґрунтуються на вимогах нормативних актів доводи апелянта про порушення відносно нього порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Пунктом 8 Порядку передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння поліцейський правомірно склав відносно нього протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Посилання захисника ОСОБА_2 на те, що ОСОБА_1 відмовився лише від проходження медичного огляду за допомогою приладу «Драгер» та не відмовлявся від проходження медичного огляду шляхом відібрання зразків біологічного середовища, не спростовують доведеності факту відмови водія ОСОБА_1 від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я, тобто факту порушення водієм п.2.5 Правил дорожнього руху, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та має наслідком притягнення до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення, встановленого санкцією даної норми закону. Причини відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не впливають на склад правопорушення.
Неспроможними є доводи сторони захисту про те, що суд першої інстанції безпідставно залишив поза увагою зміст відповідей заступника генерального директора з наукової роботи та освітньої діяльності Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я» ОСОБА_5  від 14 березня 2024 року та директора Департаменту медичних послуг Міністерства охорони здоров`я України Орабіної Т. від 24 квітня 2024 року, що були надані на запити адвокатів  ОСОБА_6  і ОСОБА_2  у інших справах, оскільки вказані відповіді стосуються процедури проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння, тоді як огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння не проводився у зв`язку з його відмовою від цього та протокол стосовно нього був складений не за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
З цих же міркувань відхиляються аргументи про незастосування висновку Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2020 року у справі № 823/1022/16.
Щодо доводів апеляційної скарги про неприйнятність як доказу Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, то слід зазначити, що дійсно відповідно до пункту 16 Розділу ІІІ Інструкції вказаний Висновок видається на підставі акту медичного огляду та є доказом перебування або не перебування особи у стані сп`яніння. Разом із тим, зміст вказаного висновку не передбачає, але і не забороняє лікарю констатувати факт відмови водія від проходження огляду без заповнення акту медичного огляду.
Пунктом 8 Порядку, а також пунктом 6 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395 (в редакції наказу МВС № 808 від 05.11.2021) передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Такі вимоги працівниками поліції були дотримані, відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксована портативним відеореєстратором 18150169016/55, про що зазначено у протоколі, та даний відеозапис був прикладений до протоколу. 
Не заслуговують на увагу посилання апеляційної скарги на недотримання лікарем порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі у зв`язку з тим, що лікар не запропонував ОСОБА_1 пройти обстеження на наявність клінічних ознак сп`яніння, оскільки без результатів тестування, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився, саме по собі виявлення або невиявлення клінічних ознак сп`яніння не буде достатнім для встановлення стану особи. 
Не можна вважати обґрунтованим і посилання захисника на відсутність встановлених працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння.
Відповідно до пунктів 2, 4 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: 
запах алкоголю з порожнини рота;
порушення координації рухів;
порушення мови;
виражене тремтіння пальців рук;
різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
поведінка, що не відповідає обстановці.
Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.
Факт виявлення у ОСОБА_1 таких ознак алкогольного сп`яніння як: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови - підтверджується відображенням цих ознак у протоколі про адміністративне правопорушення та з відеозапису, на якому поліцейський повідомляє ОСОБА_1 , що він має ознаки сп`яніння, зокрема різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, порушення мови (відео:17:57:08 – 17:57:15; 18:46:59 -18:47:15).
Не погоджується апеляційний суд також з доводами апеляційної скарги про те, що сам по собі розгляд судом справи без участі сторони обвинувачення та визнання особи винним, свідчить про те, що суд перебрав на себе обов`язки щодо підтримання обвинувачення, що є порушенням вимог безсторонності та порушенням п.1 ст. 6 Конвенції, з огляду на таке.
Відповідно ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.
Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення на водіїв штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та не передбачає такого виду стягнення, що був би пов`язаний з обмеженням особистої свободи громадян.
Не передбачено обов`язкової участі прокурора при розгляді справ за ч. 1 ст. 130 КУпАП і положеннями ст. 250 КУпАП, яка розкриває повноваження прокурора при здійсненні ним нагляду, а тому такі повноваження кореспондуються із положеннями ч. 5 ст. 7 КУпАП щодо здійснення нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.
Особиста неупередженість судді має презюмуватися, доки не буде доведено протилежне. Наявність безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод має визначатися за допомогою суб`єктивної перевірки, де враховуються особисті переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи суддя виявив будь-які особисті упередження або необ`єктивність в конкретній справі; а також відповідно до об`єктивної перевірки, тобто шляхом з`ясування того, чи сам суд і, серед інших аспектів, його склад, забезпечили достатні гарантії, щоб виключити будь-які законні сумніви щодо неупередженості. На цьому акцентував увагу Європейський суд з прав людини у рішенні від 16 листопада 2023 року по справі «Фігурка проти України» (заява № 28232/22). В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини вказав, що відсутність прокурора під час апеляційного перегляду судом постанови про притягнення водія до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за умови дотримання критеріїв безсторонності суду, не порушує Конвенцію.
Як вбачається з матеріалів справи, суд під час розгляду справи дотримався критерії безсторонності з огляду на те, що в матеріалах справи немає даних про те, що сам суд, за відсутності сторони обвинувачення, вжив заходів, які можна було б витлумачити як взяття на себе ролі сторони обвинувачення, таких як, наприклад, зміна сукупності доказів на шкоду заявнику, надання нових викривальних доказів з власної ініціативи або вилучення певних доказів, наданих стороною обвинувачення, що суд за власною ініціативою змінив обвинувачення, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, або що він розглядав докази таким чином, щоб припустити, що тягар доказів було перекладено на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.
У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
На переконання апеляційного суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові.
За такого немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що просить апелянт.
З огляду на викладене, прийняте судом першої інстанції рішення є законним та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню.
Отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.294 КУпАП суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його захисником – адвокатом Харчуком Олександром Петровичем, залишити без задоволення.
Постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 травня 2024 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського 
апеляційного суду В.В. Коломієць