УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/4287/24 Головуючий у 1-й інст. Шкиря  В. М. 
Категорія 84 Доповідач Павицька Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого        Павицької Т. М.,
суддів                 Борисюка Р.М., Трояновської Г.С.,
розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи в м. Житомирі цивільну справу №296/4287/24 за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2   про захист порушених цивільних права та інтересів, незаконною відмовою, мати не заборонені законом цивільні права, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 15 травня 2024 року, постановлену під головуванням судді Шкиря В.М. в м. Житомирі,
в с т а н о в и в :
У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до  ОСОБА_2  у якому просила визнати незаконними рішення, дії чи бездіяльність посадової особи ОСОБА_2 Вказувала, про незаконність відмови забезпечити додержання законодавства при розгляді висновку заяви, клопотання не розглянуто протягом 44 місяців, що підтверджується листом Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 28.03.2018 за №15/2185. Випадок 2 – незаконна відмова надати дозвіл на особистий прийом. Випадок 3 - незаконна відмова запросити на прийом представників Виконавчого комітету Житомирської міської ради , оскільки під час розгляду клопотання від 27 листопада 2015 року здійснена числення кількість протиправних діянь. Випадок 4 – незаконна відмова розглянути рішення від 11.12.2018 Житомирського окружного адміністративного суду. Випадок 5 – незаконна відмова провести службову перевірку всіх протиправних діянь Виконавчого комітету Житомирської міської ради під час розгляду клопотання від 27.11.2015 та вжити відповідні міри реагування . Випадок 6- незаконна відмова розглянути клопотання від 27.11.2015 відповідно до вимог Земельного кодексу України. Випадок 7- незаконна відмова розглянути вимоги заяви від 29.07.2019. Випадок 8 - незаконне порушення строку розгляду заяви від 29.07.2019, так як відповідь надано 11.11.2019 за №25/Д-10389, через 100 днів. Випадок 9 - незаконний виклад висновків у відповіді від 11.11.2019 року. Випадок 10 - незаконне трактування висновків, законів, які не підлягають трактуванню при розгляді заяви від 29.07.2019. Випадок 11 - незаконна відмова розглянути заяву від 29.07.2019 року. А також просила відшкодувати моральну шкоду у розмірі 150000,00 грн.
Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 15 травня 2024 року визнано, що ОСОБА_1 зловживає процесуальними правами, подаючи повторний позов, позовну заяву ОСОБА_1 повернуто особі, яка її подала.
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу у якій просить її скасувати, так як, оскаржувана ухвала перешкоджає подальшому провадженню у справі, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вказує, що судом порушено норми процесуального права, невідповідність висновків суду про суть позовних вимог, незаконна зміна суті позовної вимоги. Судом першої інстанції було незаконно викладено висновки при розгляді питання про відкриття провадження за позовною заявою про судовий захист порушених цивільних прав та інтересів , незаконною відмовою, мати не заборонені законом цивільні права. Судом було порушено права позивача на справедливий суд та доступ до правосуддя.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про повернення заяви заявникові, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про судовий захист порушених цивільних прав та інтересів, незаконною відмовою мати не заборонені законом цивільні права. У позовній заяві просить визнати незаконними рішення, дії чи бездіяльність посадової особи ОСОБА_2 , яким здійснено 11 порушень, зокрема: незаконність відмови забезпечити додержання законодавства при розгляді висновку заяви, клопотання не розглянуто протягом 44 місяців, що підтверджується листом Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 28.03.2018 за №15/2185. Випадок 2 – незаконна відмова надати дозвіл на особистий прийом. Випадок 3 - незаконна відмова запросити на прийом представників Виконавчого комітету Житомирської міської ради , оскільки під час розгляду клопотання від 27 листопада 2015 року здійснена числення кількість протиправних діянь. Випадок 4 – незаконна відмова розглянути рішення від 11.12.2018 Житомирського окружного адміністративного суду. Випадок 5 – незаконна відмова провести службову перевірку всіх протиправних діянь Виконавчого комітету Житомирської міської ради під час розгляду клопотання від 27.11.2015 та вжити відповідні міри реагування . Випадок 6- незаконна відмова розглянути клопотання від 27.11.2015 відповідно до вимог Земельного кодексу України. Випадок 7- незаконна відмова розглянути вимоги заяви від 29.07.2019. Випадок 8 - незаконне порушення строку розгляду заяви від 29.07.2019, так як відповідь надано 11.11.2019 за №25/Д-10389, через 100 днів. Випадок 9 - незаконний виклад висновків у відповіді від 11.11.2019 року. Випадок 10 - незаконне трактування висновків, законів, які не підлягають трактуванню при розгляді заяви від 29.07.2019. Випадок 11 - незаконна відмова розглянути заяву від 29.07.2019 року. Вказаними порушення їй заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює у 150000,00 грн.
Постановляючи ухвалу про зловживання  ОСОБА_1  процесуальними правами, подаючи повторний позов,  та повертаючи позовну заяву особі, яка її подала, суд першої інстанції дійшов висновку, що 19 червня 2023 року суддя Корольовського районного суду м. Житомира відмовив у відкритті провадження по справі (296/5551/23) на підставі п.2 ч.1 ст.187 ЦПК України, оскільки з приводу звернення позивача з заявою від 29.07.2019 року постановлено рішення Богунським районним судом м.Житомира ( справа №295/18842/19). 03 липня 2023 року суддя Корольовського районного суду м.Житомира (справа 296/6106/23) визнав, що дії позивача ОСОБА_1 свідчить про зловживанням своїми процесуальними правами, що суперечать завданню цивільного судочинства, та відповідно до частини 3 статті 44 ЦПК України повернув позовну заяву, оскільки вона була знову подана з приводу її звернення до позивача 29.07.2019. Незважаючи на це, позивач повторно у травні 2024 року звертається до суду з приводу заяви від 29.07.2019.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Цивільне судочинство - це форма реалізації судової влади, форма здійснення правосуддя в цивільних справах.
Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України та статті 15 ЦК України кожна особа маж право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).
Згідно з частиною першою 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до пункту 1, 2, 3 частини другої статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин  суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), поданням клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.
У частині третій та четвертій статті 44 ЦПК України визначено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин  справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
Отже, на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.
Зловживання процесуальними правами як особливий різновид процесуального правопорушення полягає в тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого  суб`єктивного процесуального права. 
У Постанова Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 761/27076/19 (провадження № 61-14448св20) зазначено, що під зловживанням процесуальними правами розуміється форма умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних із наслідками, до яких вони можуть призвести, використанні наданих прав всупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ чи встановлення явної неповаги до суду чи учасників справи.
Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 19 червня 2023 відмовлено у відкритті провадження по справі (296/5551/23) на підставі п.2 ч.1 ст.187 ЦПК України, оскільки з приводу звернення позивача з заявою від 29.07.2019 року постановлено рішення Богунським районним судом м.Житомира ( справа №295/18842/19).
Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 03.07.2023 (справа 296/6106/23) визнано, що дії позивача ОСОБА_1 свідчать про зловживанням своїми процесуальними правами, що суперечать завданню цивільного судочинства, та відповідно до ч 3 ст.44 ЦПК України позовну заяву  повернуто ОСОБА_1 , оскільки вона була знову подана з приводу її звернення до відповідача 29.07.2019 року.
Незважаючи на це, позивач повторно у травні 2024 року звертається до суду з приводу заяви від 29.07.2019 року. 
Подання цієї позовної заяви суд першої інстанції обґрунтовано визнав зловживанням процесуальними правами та повернув її позивачу.
Доводи апеляційної скарги зводяться до власного тлумачення заявником норм цивільного процесуального закону України, та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.
Викладене дає підстави для висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції - без змін з підстав, передбачених ст.375 ЦПК України.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 без задоволення.
Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 15 травня 2024 року без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути  оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий 

Судді