ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
16 травня 2024 року           справа №200/670/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Блохіна А.А., суддів: Гаврищук Т.Г., Геращенко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 березня 2024 року у справі № 200/670/24 (суддя в І інстанції Лазарєв В.В.) за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу у розмірі 10200,00 гривень, -

                                                                    УСТАНОВИВ:

05 лютого 2024 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява   Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі також – УПФ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі також – ВПВР), в якій з урахуванням уточненої позовної заяви, просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 26 січня 2024 року у розмірі 10200,00 гривень у виконавчому провадженні № 70366028, винесену при примусовому виконанні виконавчого листа №200/17260/21, виданого 06.07.2022 Донецьким окружним адміністративним судом.                                                                                 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку позивача дії відповідача із накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн. є протиправними, оскільки на виконання рішення суду у справі №200/17260/21 сформовано доплату, що має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України та проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань. Разом з цим бюджетні асигнування, незважаючи на звернення позивача до розпорядника коштів, не виділені.                                                                                           
Отже, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів при фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем десятиденного строку та в подальшому - до отримання фінансування, виконати судове рішення.                                                             
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 березня 2024 року у справі № 200/670/24 відмовлено у задоволенні позовних вимог.                                                    
Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.                                                                                           
В обґрунтування наведені доводи, аналогічні тим, якими була мотивована позовна заява.                                                                                                                                    
Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).                                                                                                              
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.                                                   
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з таких підстав.                                                  
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.                                         
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від   07 лютого 2022 року по справі №200/17260/21 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови в перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи “Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області” № 33/25-1969 від 23.07.2021 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи “Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області” № 33/25-1969 від 23.07.2021 року, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, із виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсій за період з 01.12.2019 року до моменту здійснення перерахунку пенсії. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.
Вищезазначене рішення набрало законної сили 10.03.2022 року.                                         
06 липня 2022 року видано виконавчий лист про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи “Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області” № 33/25-1969 від 23.07.2021 року, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, із виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсій за період з 01.12.2019 року до моменту здійснення перерахунку пенсії.                               
Постановою головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 18 листопада 2022 року відкрито виконавче провадження № 70366028 з примусового виконання виконавчого листа № 200/17260/21, що виданий 06 липня 2022 року Донецьким окружним адміністративним судом на виконання вищевказаного рішення суду від 07 лютого 2022.
Листом позивача від 23.11.2022 року відповідача повідомлено, що виплата доплати пенсії за рішенням суду, за період з 01.12.2019 по 30.09.2022 у загальній сумі 180559,88 грн буде здійснено в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.                     
04 січня 2023 року позивач листом № 0500-0508-8/1640 повідомив відповідача про те, що виплата доплати до пенсії за рішенням суду, за період з 01.12.2019 по 30.09.2022 у загальній сумі 180559,88 грн. буде здійснено в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України. Просило закінчити виконавче провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення в межах функціональних повноважень.                                         
08 січня 2024 року за вих. № 394 відповідач надіслав на адресу позивача вимогу щодо надання документально підтвердженої відповіді стосовно виконання вимог виконавчого провадження № 70366028.                                                                                                     Листом від 10.01.2024 Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області звернулось до Пенсійного фонду України в якому просило вирішити питання щодо виділення коштів на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07.02.2022 по справі № 200/17260/21 в загальній сумі 180559,88   грн.                                         
11 січня 2024 року позивач листом № 0500-0508-5/3396 повідомив відповідача про те, що виплата доплати пенсії за рішенням суду, за період з 01.12.2019 по 30.09.2022 у загальній сумі 180559,88 буде здійснено в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України. Також зазначив, що з метою дотримання вимог діючого законодавства при реалізації рішень суду Головним управлінням в межах закріплених повноважень 10.01.2024 вих. № 0500-0508-5/2871 направлено запит до Пенсійного фонду України, як до розпорядника коштів вищого рівня, щодо надання додаткового фінансування для забезпечення виплати суми заборгованості за рішенням. У зв`язку із чим позивач просив відповідача закінчити виконавче провадження у зв`язку з фактичним виконанням Рішення в межах функціональних повноважень.                                                                                           
11 січня 2024 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Буселом Володимиром Олександровичем було прийнято постанову за виконавчим провадженням ВП №70366028 про накладення штрафу на позивача в розмірі 5  100 грн.                                                             
Ухвалою від 22.01.2024 відмовлено у задоволенні заяви головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну способу та порядку виконання рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.                                                                                                                                             
25 січня 2024 року за вих. № 1065 відповідач надіслав на адресу позивача вимогу щодо надання документально підтвердженої відповіді стосовно виконання вимог виконавчого провадження № 70366028. Відповідь надати до 26.01.2024.                                         
26 січня 2024 року позивач своїм листом № 0500-0309-8/8410 сповістив відповідача про те, що виплата доплати пенсії за рішенням суду, за період з 01.12.2019 по 30.09.2022 у загальній сумі 180559,88 буде здійснено в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України. Також зазначив, що з метою дотримання вимог діючого законодавства при реалізації рішень суду Головним управлінням в межах закріплених повноважень 10.01.2024 вих. № 0500-0508-5/2871 направлено запит до Пенсійного фонду України, як до розпорядника коштів вищого рівня, щодо надання додаткового фінансування для забезпечення виплати суми заборгованості за рішенням. У зв`язку із чим позивач просив відповідача закінчити виконавче провадження у зв`язку з фактичним виконанням Рішення в межах функціональних повноважень.                                                                                           
26 січня 2024 року, у зв`язку з повторним невиконання рішення боржником без поважних причин, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції накладено штраф у розмірі 10200 грн.
26 січня 2024 року відповідачем за вих. № 1142 скеровано на адресу Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області подання, в якому останній просив вирішити питання щодо притягнення посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до кримінальної відповідальності за ознаками злочину, передбаченого ст. 382 Кримінального кодексу України у зв`язку з невиконанням рішення суду в адміністративній справі № 200/17260/21.                                                                                
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не підтверджено, що рішення суду в період з листопада 2022 року по січень 2024 року не виконувалось з поважних причин, і що управління пенсійного фонду вживало заходів для його виконання.                                                                                                     
Суд першої інстанції зазначив, що відсутність відповідного фінансового забезпечення може вважатися поважною причиною часткового невиконання судового рішення, але якщо боржник у виконавчому проваджені довів, що він вживав необхідних і достатніх заходів для його виконання.                                                                                                              
Колегія суддів не погоджується з такими висновками та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходить з наступного.                                                                      
Відповідно до частини 1 статті 370 КАС України  судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.                                                               
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. (частина 2 статті 371    КАС України).                                                                                  
Статтею 1 Закону України “Про виконавче провадження” визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені    Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього    Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього    Закону    підлягають примусовому виконанню.                                                                                            
Положеннями    статті 2 Закону України “Про виконавче провадження”    встановлено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, обов`язковості виконання рішень.                                                                                           
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України “Про виконавче провадження”, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.                                                                                 
Згідно пункту 1 частини 1    статті 26 Закону України “Про виконавче провадження”    (Закону №1404-VIII) виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у    статті 3 цього Закону    - за заявою стягувача про примусове виконання рішення.                                                                                                    
За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню). (ст. 26 Закону №1404-VIII)                                        У відповідності до    статті 63 Закону №1404-VIII    за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою    статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.                                                                                         
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. (частина 2    Закону №1404-VIII)                                                                                                    
Частиною 1    статті 75 Закону №1404-VIII    передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.                                                                                          
З аналізу норм чинного законодавства слідує, що безумовною підставою для накладення штрафу є невиконання рішення суду та постанови про відкриття провадження без поважних причин у визначений строк.                                                                               Відповідно до частини 1    статті 18 Закону України “Про виконавче провадження”, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. 
В частині третій вказаної статті наведений перелік дій, які має право вчиняти державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього    Закону; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом тощо.             Колегія суддів зазначає, що матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії на підставі довідки Державної установи “Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області” №33/25-1969 від 23.07.2021, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, із виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсій за період з 01.12.2019 до моменту здійснення перерахунку пенсії, проте сума доплати за результатами перерахунку згідно рішення з урахуванням виплачених сум за період з 01.12.2019 по 30.09.2022 яка склала 180559, 88 грн не виплачена.                                        
26 січня 2024 року позивач своїм листом № 0500-0309-8/8410 сповістив відповідача про те, що виплата доплати пенсії за рішенням суду, за період з 01.12.2019 по 30.09.2022 у загальній сумі 180559,88 буде здійснено в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України. Також зазначив, що з метою дотримання вимог діючого законодавства при реалізації рішень суду Головним управлінням в межах закріплених повноважень 10.01.2024 вих. № 0500-0508-5/2871 направлено запит до Пенсійного фонду України, як до розпорядника коштів вищого рівня, щодо надання додаткового фінансування для забезпечення виплати суми заборгованості за рішенням. У зв`язку із чим позивач просив відповідача закінчити виконавче провадження у зв`язку з фактичним виконанням Рішення в межах функціональних повноважень.                                                                                            
Отже, невиконання судового рішення позивачем в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу, у такому випадку, жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.                     
Даний висновок узгоджується з практикою Верховного Суду, висловленою в постанові від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а (К/9901/1598/18).                                                  
Враховуючи викладене, у державного виконавця були відсутні правові підстави для винесення постанови про накладення штрафу за невиконання рішення суду.                              
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду – скасуванню.                                                                                          
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.                                                                                
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, колегія суддів зазначає.                    
Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.                                                  
З огляду на те, що позов підлягає задоволенню повністю, на користь позивача, який у спірних правовідносинах не є суб`єктом владних повноважень, необхідно стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову в сумі 2 422,40 грн., та за подання апеляційної скарги в сумі 3 633,60 грн.                                                                                                              
Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                 ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 березня 2024 року у справі № 200/670/24 – задовольнити.                                                                                             
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 березня 2024 року у справі № 200/670/24 – скасувати.                                                                                              
Прийняти нову постанову.                                                                                          
Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу у розмірі 10200,00 гривень – задовольнити.                                                                                                              
Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 26 січня 2024 року у розмірі 10200,00 гривень у виконавчому провадженні № 70366028, винесену при примусовому виконанні виконавчого листа №200/17260/21, виданого 06.07.2022 Донецьким окружним адміністративним судом.                                                                                 
Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (юридична адреса: 84122 Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3; код ЄДРПОУ: 13486010) за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (юридична адреса: 84313 Донецька область, м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, 32; код ЄДРПОУ: 43316700) судові витрати у вигляді судового збору в сумі 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) гривень 00 копійок.                                                                                                                        
Повне судове рішення – 16 травня 2024 року.                                                            
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                     Т.Г. Гаврищук

                                                                                                              І.В. Геращенко