УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №277/516/23 Головуючий у 1-й інст. Заполовський В. В. 
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі: захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , -  ОСОБА_2 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Морозова Вадима Юрійовича, який діє в інтересах  ОСОБА_1 ,на постанову судді Ємільчинського районного суду Житомирської області від 13 лютого 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
в с т а н о в и в:
Постановою судді Ємільчинського районного суду Житомирської області від 13 лютого 2024 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з  ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, 22.04.2023 року о 22 год. 14 хв. по вул.Скідана в с.Заровенка Звягельського району, ОСОБА_1 керував автомобілем “Renault Logan” д/н НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився із застосуванням алкотестера «Драгер», результат 1,32 проміле. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Морозов В.Ю. в інтересах  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що працівниками поліції допущені чисельні порушення під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння та під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. В матеріалах справи відсутні докази керування  ОСОБА_1 транспортним засобом та перебування його в стані алкогольного сп`яніння. Як вбачається з відеозапису, поведінка  ОСОБА_1  адекватна, річ чітка, стійка хода,він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння  у медичному закладі та йому не було врученовідповідне направлення.Наявний у справі відеозапис не є безперервним, а протокол про адміністративне правопорушення не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснювався відеозапис. Наголосив про відсутність належних і допустимих доказів винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні інкримінуємого йому правопорушення та вказав на відсутність у матеріалах справи відомостей про те, чи притягувався ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, або у медичному закладі.
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання  ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.
Як правильно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 22.04.2023, серія БД №257589, відповідно до якого 22.04.2023 року о 22 год. 14 хв. по вул.Скідана в с.Заровенка Звягельського району, ОСОБА_1 керував автомобілем “Renault Logan” д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 "а" ПДР України, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер», результат 1,32 проміле (а.с.2); роздруківкою «Drager Alcotest 6810» від 22.04.2023 з результатом 1,32 проміле (а.с.6); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно яких результат дослідження 1,32 проміле, з яким ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його підпис (а.с.5); розписками про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП і про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с.3-4); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №467912 від 22.04.2023 (а.с.13); рапортом поліцейського СРПП ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області Дейнеко В. (а.с.14); свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки (а.с.7); сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки(а.с.9); відеозаписом обставин події (а.с.15).
Протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду підписано  ОСОБА_1 без зауважень, від надання відповідних пояснень у протоколі останній відмовився. 
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності і взаємозв`язку та дійшов правильного висновку про наявність у діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів керування  ОСОБА_1 транспортним засобом є безпідставними, оскільки такі обставини спростовуються постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №467912 від 22.04.23 про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.13).Зі змістом даної постанови  ОСОБА_1 ознайомився без будь-яких заперечень, про що свідчить його підпис, отримав її копію. Також, з доданого до протоколу відеозапису фіксації обставин події вбачається, що під час спілкування з працівниками поліції та складення адміністративного матеріалу ОСОБА_1 не виказував своєї незгоди щодо дій останніх і не заперечував факт керування ним транспортним засобом. Після оформлення адміністративних матеріалів  ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом.
Також, за змістом п.2 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п.3, 4 Розділу І цієї Інструкції. З відеозапису вбачається, що водієві повідомлено, за якими ознаками йому пропонується пройти огляд на стан сп`яніння – запах алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_1 погодився пройти такий огляд із застосуванням технічних засобів, результат якого показав 1,32 проміле алкоголю в крові, тобто, перевищення допустимої норми.З даним результатом  ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його підпис в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. 
Слід зазначити, що лише у разі незгоди особи, яка керує транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатом огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Незгоди з результатом огляду  ОСОБА_1 не висловлював, даних про те, що останній наполягав на направленні його для проведення огляду у медичному закладі охорони здоров`я, матеріали справи також не містять, а тому, доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.
Посилання захисника на не роз`яснення працівниками поліції прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, спростовуються розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, яка підписана  ОСОБА_1 
Наявний в матеріалах справи відеозапис не має ознак монтування, містить фіксацію обставин, які мають значення для справи та які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у діях  ОСОБА_1 . Даний доказ відповідає вимогам ст.251 КУпАП, а тому є належним і допустимим. При цьому, відсутність в протоколі посилання на технічний засіб, на який проводилася відеозйомка, не спростовує об`єктивність інформації, яка зібрана за допомогою зазначеного приладу (портативний відеореєстратор, який встановлений всередині службового автомобіля та бодікамера). Крім того, у рапорті працівника поліції від 22.04.2024 є посилання на технічні прилади, за допомогою яких було здійснено відеозапис (а.с.14 ). Також, оскільки працівниками поліції під час проведення огляду застосовувались технічні засоби відеозапису, присутність свідків в даному випадку не була обов`язковою (ст.266 КУпАП).
Відсутність направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не спростовує винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні інкримінуємого йому правопорушення за встановлених судом обставин. 
Отже, апеляційний суд вважає, що огляд на стан сп`яніння проведений з дотриманням вимог ст.266 КУпАП, тому підстав вважати його недійсним немає, а протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395.
Посилання апелянта на те, що працівники поліції здійснювали щодо нього психологічний тиск, не підтверджені будь-якими доказами та спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, а тому на правильність оскаржуваного судового рішення не впливають.
Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови. 
При розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винність  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Пояснення захисника в суді апеляційної інстанції про те, що Сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу №UA-МІ/2-3275-2010 чинний до 16.04.2013 (а.с.10) не спростовує достовірність отриманих за допомогою приладу Alcotest 6810 результатів огляду, враховуючи наявність Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора Alcotest 6810 (Зав. №ARBL-0822), яке чинне до 11.11.2023 (а.с.7).
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду та закриття провадження у адміністративній справі відносно  ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд –
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу адвоката Морозова Вадима Юрійовича, який діє в інтересах  ОСОБА_1 ,залишити без задоволення, а постанову судді Ємільчинського районного суду Житомирської області від 13 лютого 2024 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич