КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                   
Справа № 757/2002/23-ц                                Головуючий у 1 інстанції: Вовк С.В.
  Провадження № 22-ц/824/10918/2024                       Доповідач: Шебуєва В.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
15 травня2024 року                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:           
судді-доповідача                           Шебуєвої В.А., 
суддів                                   Оніщука М.І., Кафідової О.В.,
секретар                                        Ткаченко В.В.,
 
розглянувши апеляційну скаргу адвоката Фесенка Анатолія Леонідовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 лютого 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Печерська районна в місті Києві державна адміністрація, про визначення місця проживання дитини, та позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Печерська районна в місті Києві державна адміністрація, про визначення місця проживання дитини,-
 
в с т а н о в и в:
 
 У січні 2023 року  ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Печерська районна в місті Києві державна адміністрація, про визначення місця проживання дитини. Зазначив, що вони з ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . До початку окремого проживання ОСОБА_1 проживала разом з ним та дитиною за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі створені усі умови для проживання, відпочинку, навчання та задоволення усіх можливих потреб дитини. ОСОБА_2 зазначив, що веде здоровий спосіб життя, позитивно характеризується, має стабільний дохід, всебічно забезпечує потреби дитини, її культурний та духовний розвиток, охорону здоров`я, тощо. Він займається фізичним розвитком дитини та має з нею емоційний зв`язок. ОСОБА_2 просив визначити місце проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 також звернулася з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Печерська районна в місті Києві державна адміністрація, про визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з нею за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначала, що враховуючи малолітній вік дитини, вона разом зі своєю матір`ю і рідною бабою максимально створюють більш прийнятні психологічні, фізичні, духовні, естетичні умови для  розвитку малолітньої дитини. ОСОБА_2 не зможе забезпечити потреби дитини та необхідні умови для розвитку з урахуванням віку дитини,  а також з огляду на щоденний графік зайнятості.
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22 лютого 2024 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визначено місце проживання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_2 за місцем його фактичного проживання: АДРЕСА_1 . У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
В апеляційній скарзі представник  ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову  ОСОБА_2 та задовольнити позов ОСОБА_1 . Посилається на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне встановлення  обставин, що мають значення для справи.   Суд не  вислухав пояснень ОСОБА_1 і    не допитав свідків  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які мали підтвердити наявність сталих соціальних зв`язків малолітньої дитини з матір`ю. Суд не дослідив висновок судово-психологічної експертизи від 13 квітня 2023 року щодо психологічного взаємозв`язку матері ОСОБА_1 з її малолітнім сином, вплив зміни місця проживання малолітньої дитини у разі зменшення її контактів з матір`ю, з урахуванням малолітнього віку дитини. Суд не дав належної оцінки   довідки  Центру для дітей та батьків «Золоте дитя» від 03 квітня 2023 року, що ОСОБА_1 розвиває дитину з занять англійської мови, в художній студії та творчої майстерні. Не дав також оцінки копіям  скріншотів переписки сторон,  заяв ОСОБА_1 до правоохоронних органів, та CD-диск з відеозаписом, які підтверджують вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства. Апелянт вважає необґрунтованим взятий до уваги судом висновок Печерської районної в м. Києві державної адміністрації від 09 березня 2023 року про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком. Серед членів комісії не було спеціалістів в галузі дитячої психології і медицини. Не погоджується з висновком суду про відсутність у ОСОБА_1 самостійного доходу.  Матеріали справи містять письмові докази  про наявність у ОСОБА_1 доходу для повного гармонійного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку малолітньої дитини. Також вона отримує соціальну допомогу від держави для виховання малолітньої дитини. ОСОБА_1 має фінансову підтримку від своєї матері ОСОБА_8 та власні заощадження. З позовом до ОСОБА_2 про стягнення  аліментів на дитину ОСОБА_1 не зверталася, що свідчить про її спроможність самостійно утримувати дитину. Відділом служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної державної адміністрації в м. Києві складений акт про обстеження умов проживання ОСОБА_1 з  малолітнім сином ОСОБА_9 . Зазначено, що ОСОБА_1 створила належні житлово-побутові умови для виховання дитини. Обґрунтовуючи наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_2 , суд послався на те, що  позивач є викладачем кафедри здоров`я Національного університету,  має контракт з футбольним клубом, тренування і є фізичною особою-підприємцем. Проте не визначено ані судом, ані ОСОБА_10   скільки часу залишається у позивача на дитину і хто буде займатись вихованням, піклуванням дитини у той період часу, коли його не буде вдома.
В судове засідання  ОСОБА_1 та її  представник, представник Печерської районної в м.Києві державної адміністрації  не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.
ОСОБА_2 та його представник просять відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.
Вислухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення   з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 17 червня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві зареєстрований  шлюб. Від шлюбу ОСОБА_2 і ОСОБА_1 мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_2 і ОСОБА_1 проживають окремо. ОСОБА_1 разом з дитиною проживає у за адресою: АДРЕСА_2 , а  ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 просив визначити місце проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 .  ОСОБА_1 просила визначити місце проживання дитини   разом з нею за адресою: АДРЕСА_2 .
Суд першої інстанції задовольнив позов ОСОБА_2 і відмовив у задоволення позову ОСОБА_1 , врахувавши  висновок Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 09 березня 2023 року № 105/01-321/В140 про доцільність визначення місця проживання дитини з батьком, а також те, що ОСОБА_2 працює, має стабільний дохід і у його квартирі створені всі необхідні умови для проживання дитини.    ОСОБА_1 ж проживає разом із мамою та бабусею, не надала доказів наявності самостійного доходу.
З висновками суду колегія суддів погодитись не може.
Відповідно до п.п. 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (стаття 9 Конвенції про права дитини).
Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Наведеними нормами закріплено основоположний принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, якого необхідно дотримуватися, зокрема, при вирішенні питань про місце проживання дитини у випадку, коли її батьки проживають окремо; про тимчасове розлучення з одним із батьків у зв`язку з необхідністю виїхати за межі країни, у якій визначено місце проживання дитини, з іншим із батьків з метою отримання освіти, лікування, оздоровлення та з інших причин, обумовлених необхідністю забезпечити дитині повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя.
Відповідно до статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
За ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Частинами 1 та 2 ст. 161 СК України визначено, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.ч. 4-6 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.
Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору між батьками про визначення місця проживання дитини не є обов`язковим для суду та може бути відхилений у разі його необґрунтованості або невідповідності інтересам дитини. 
Як вбачається з матеріалів справи, 09 березня 2023 року Печерською районною в місті Києві державною адміністрацією був складений висновок № 105/01-321/В140. У висновку зазначено, що 15 грудня 2022 року Службою у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації обстежені умови проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 та з`ясовано, що для проживання дитини створені всі необхідні умови, про що складений відповідний акт. ОСОБА_2 надав документи про  наявність стабільного доходу. Він  працює в Національному університеті фізичного виховання і спорту України викладачем кафедри здоров`я, фітнесу та рекреації з 15 жовтня 2020 року, має контракт з футбольним клубом та зареєстрований як фізична особа - підприємець. Також ОСОБА_2 надав докази, що підтверджують його участь у вихованні, оздоровленні та матеріальному забезпеченні дитини.
06 січня 2023 року Службою у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації обстежені умови проживання ОСОБА_1 та дитини за адресою: АДРЕСА_2 . З`ясовано, що для проживання дитини створені всі необхідні умови, про що складений відповідний акт. ОСОБА_1 надала документи, які підтверджують, її участь у вихованні та оздоровленні дитини. У позові ОСОБА_1 зазначає, що перебуває у декретній відпустці, але має постійне місце роботи в Київському регіональному відділенні «Енергозбут» AT «Укрзалізниця» Доказів наявності самостійного доходу  ОСОБА_1 не надала. Спільний фінансовий дохід родини, в якій проживає дитина не враховується, оскільки це суперечить вимогам частини 2 статті 161 СК України.
Печерська районна в місті Києві державна адміністрація дійшла висновку, що за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком - гр. ОСОБА_2 . Як вбачається з наведеного обґрунтування, перевагу проживання дитини разом з батьком було визначено, виходячи з наданих ОСОБА_2 наявності самостійного доходу та професійної зайнятості. Разом з тим, поза увагою органу опіки та піклування в особі Печерської районної в м.Києві державної адміністрації залишилася та обставина, що на час ініціювання позовів батьків про визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитині виповнилося лише 1 рік і 7 місяців, а  ОСОБА_1 перебувала у відпустці по догляду за дитиною та отримувала соціальну допомогу від держави. Наявність та розмір доходів у одного із батьків не є визначальним при вирішенні питання про визначення місця проживання дитини. 
Як встановлено судом ОСОБА_2 проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ним на праві власності, а     ОСОБА_1 проживає разом з дитиною у своїх батьків у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до актів обстеження житлових умов кожним з батьків ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем їх проживання забезпечені належні умови для дитини.
Висновок Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 09 березня 2023 року № 105/01-321/В140 не містить даних до кого з батьків малолітній  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є більш прихильним та з ким із батьків у нього більш стійкий психо-емоційний зв`язок. 
Колегія суддів вважає що суд першої інстанції безпідставно врахував висновок Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 09 березня 2023 року, оскільки він не містить належного обґрунтування. 
Суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що після припинення шлюбних відносин та на час вирішення спору малолітній ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за взаємною згодою сторін залишився проживати з матір`ю ОСОБА_1 . Позивач  ОСОБА_2 не надав суду належних і допустимих доказів наявності конкретних обставин, які були б підставою для зміни місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також неможливості визначення місця проживання дитини з матір`ю ОСОБА_1 .
Відповідно до наданої ОСОБА_1 довідки Центру для дітей та батьків «Золоте дитя» від 03 квітня 2023 року малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує дитячий консультаційний центр, а саме, заняття з англійської мови , художньої студії та творчої майстерні.
Згідно висновку судово-психологічної експертизи від 13 квітня 2023 року, складеного ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз» на замовлення ОСОБА_1 , ОСОБА_1 має позитивні психологічні особливості, її виховна поведінка по відношенні до сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , характеризується наявністю вираженого почуття материнської любові до сина, значущим позитивним ставленням до нього, почуттям турботи та прагненням піклування про добробут та благополуччя дитини, сформованою активною материнською позицією, послідовним та водночас гнучким типом виховання, орієнтованого на забезпечення моральних та матеріальних потреб сина. Зміна місця проживання дитини  та зменшення контактів з матір`ю , з урахуванням малолітнього віку дитини, особливостей сімейної ситуації, характеру конфліктної поведінки батька по відношенню до матері, буде здійснювати істотний негативний вплив на  психічний і емоційний стан та особистісний розвиток дитини, створить істотний ризик  виникнення психічних розладів у дитини. 
ОСОБА_2 не надав суду доказів на спростування вказаного висновку.
Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази та надавши їм всебічну оцінку, колегія суддів дійшла висновку про доведеність позовних вимог ОСОБА_1 , а також відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_2 .  Відповідно, рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 лютого 2024 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України на ОСОБА_2 покладаються понесені ОСОБА_1 витрати, пов`язані з розглядом справи - 1073,60 грн.  судового збору за подання позовної заяви та 1610,40 грн. судового збору за подання апеляційної скарги. 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу адвоката Фесенка Анатолія Леонідовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.
Скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 лютого 2024 року та ухвалити нове судове рішення.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Печерська районна в місті Києві державна адміністрація, про визначення місця проживання дитини задовольнити.
Визнати місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  разом з матір'ю - ОСОБА_1 . Адреса фактичного місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 .
У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Печерська районна в місті Києві державна адміністрація, про визначення місця проживання дитини, відмовити.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073,60 грн.  судового збору за подання позовної заяви та 1610,40 грн. судового збору за подання апеляційної скарги. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
 
Повне судове рішення складено 16  травня 2024 року. 

Суддя-доповідач                                                  Шебуєва В.А.
 
         Судді                                                               Оніщук М.І.
 
                                                                                 Кафідова О.В.