ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/2195/23  Номер провадження 33/814/623/24	Головуючий у 1-й інстанції Шарова-Айдаєва О. О.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,
За участю секретаря Дороженка Р.Г.,
Захисника-адвоката Сахна Є.В.,
розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на постанову судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 04 березня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 04 березня 2024 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 11.12.2023 року, о 22:35 год. в смт. Нові Санжари, вул. Шевченка 68/2, 25 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Meriva, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою алкотестеру Драгер 6810, результат позитивний 1,03%, тест №1003. Таким чином ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Зокрема вказує, що газоаналізатор, за допомогою якого було проведено огляд на стан сп`яніння не дозволений до застосування МОЗ України.
Вважає неналежним доказом долучений до матеріалів справи відеозапис, який є неповним та фрагментарним, що на його думку унеможливлює встановити хронологію всіх подій. 
Також звертає увагу на відсутність двох свідків, наявність яких є обов`язковою під час проходження огляду на стан сп`яніння.

Окрім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що справа була розглянута без його участі. Копію постанови суду від 04.03.2024 до цього часу він отримав, зважаючи, що проходить службу в лавах ЗСУ. З текстом постанови він ознайомився з ЕДРСР 08.03.2024, після чого подав апеляційну скаргу.
Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, приходжу до висновку про наявність підстав для його задоволення. 
Так, з матеріалів справи вбачається, що справа розглянута судом без участі правопорушника. Копія постанови суду від 04.03.2024 була направлена на адресу місця проживання ОСОБА_1 06.03.2024, що вбачається з супровідного листа місцевого суду. Проте доказів щодо отримання копії постанови матеріали справи не містять, а тому є слушними доводи апелянта щодо ознайомлення з текстом постанови з єдиного реєстру судових рішень 08.03.2024, після чого, 18.03.2024 засобами поштового зв`язку була подана апеляційна скарга.
Вказані обставини свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
  Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у  ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.
Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.
Зокрема такими доказами в даній справі є:
протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №750386 від 11.12.2023 за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 ,
роздруківка з алкотестеру Драгер з результатом проходження тесту 11.12.2023 о 23:01 год. ОСОБА_1 – 1,03%, 
акт огляду на стан алкогольного сп`яніння,
записи з відеореєстратора та бодікамер працівників поліції,
рапорт працівника поліції.
Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані в суді апеляційної інстанції.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не доводять факт відсутності в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції. 
Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Як вже зазначено вище адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає в разі якщо особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння.

З долучених до матеріалів справи відеозаписів події вбачається зупинка працівниками поліції ТЗ під керуванням ОСОБА_1 за допомогою проблискових маячків.
Під час перевірки автомобіля, який був на іноземній реєстрації та документів водія, у поліцейських виникла підозра щодо перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, з огляду на явний запах алкоголю, в зв`язку з чим було запропоновано пройти огляд на місці зупинки чи проїхати до медичного закладу.
О 23:00 год. ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки, результат виявився позитивним – 1,03%, що в 5 разів перевищує норму.
З результатом водій був згодний та не виявив бажання проходити огляд в медичному закладі.
Вказані обставини стали підставою для складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що долучені до матеріалів справи докази, в тому числі і долучені відеозаписи перебігу події, доводять факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. 
Посилання апелянта про те, що прилад «Драгер 6810» не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки згідно з роз`ясненнями Державного підприємства "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" газоаналізатори марки «Drager Alkotest 6810», що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. 
Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки "Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується" встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік.
Максимальний інтервал між "Сервісним технічним обслуговуванням", "Градуюванням" та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі Drager Alcotest, становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).
З роздруківки тестування на алкоголь приладу Драгер Алкотест 6810 вбачається, що останнє калібрування прилад проходив 17.08.2023, а отже станом на дату проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння з його використанням, інтервал калібрування даного приладу не закінчився та останній придатний до використання.
Що стосується незгоди апелянта з долученим до справи відеозаписом який є фрагментарним, а отже є неналежним доказом, апеляційний суд зауважує, що долучені відеозаписи як з відеореєстратора, так і бодікамери працівника поліції містять весь перебіг подій від факту керування транспортним засобом, його зупинки, спілкування з водієм, проходження огляду та складання протоколу, а отже є належним доказом в розумінні ст. 266 КУпАП.
Не беруться до уваги доводи також щодо не залучення двох свідків під час проходження огляду на стан сп`яніння.
Як зазначалося вище огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. 
З огляду на те, що в даному випадку працівниками поліції здійснювався безперервний відеозапис, необхідності в залученні двох свідків не має.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення на правопорушника  накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.
Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що  постанова судді про притягнення   ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП   є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження, як пропущений з поважних причин.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 04 березня 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                         О.І. Обідіна