Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/249/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Подоляк Я. М. 
Категорія - 183-1  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2024 року.                                                                м. Кропивницький

       Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., за участі  секретаря судового засідання Забуранної Д.Р., особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення  ОСОБА_1 , розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.04.2024, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В:

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.04.2024  ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 годин. 
Стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп.
Зі змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_1 не сплачував на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стягувались з нього на підставі виконавчого листа № 2/398/526/14 від 31.03.2014, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, що призвело до виникнення заборгованості станом на 01.02.2024 в загальному розмірі 301327 грн. 02 коп., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.
Відповідальність за дане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 просить у своїй апеляційній скарзі скасувати постанову районного суду та звільнити його від відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.
Вказує на те, що суд однобічно поставився до справи. Під час розгляду справи у суді він пояснював, що заборгованість виникла через об`єктивні обставини, а саме через відсутність роботи, яка б давала можливість сплачувати аліменти в необхідному обсязі.
Вказує і на те, що із матеріалів, які надав державний виконавець, та які були ним надані до суду, вбачається, що він увесь час намагався сплачувати аліменти. Однак, у зв`язку з війною можливості заробляти значно зменшилися. 
Крім того, вказує і на те, що він надавав до суду копію свідоцтва про народження другої дитини, яку він теж утримує. Проте суд першої інстанції, уваги на це не звернув та формально віднісся до справи.
Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення  ОСОБА_1 ,який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляції вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно вимог статті 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, вирішення справи в точній відповідності з законом.
Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов’язаний з’ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом’якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з’ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
В результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії КР № 6 від 20.02.2024 у ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, тобто станом на 01.02.2024 заборгованість становить 301327 грн. 02 коп., доказів про сплату аліментів не надано, чим вчинено правопорушення передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП. (а.с.1)
Відповідно до виконавчого листа № 2/398/526/14, виданого 31.03.2014 Олексндрійським міськрайонним судом Кіровоградської області з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 в розмірі 1/4 його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 11.01.2014 до досягнення його повноліття, а саме до 15.01.2029. (а.с.3)
Постановою старшого державного виконавця Ліскової Т.В. від 07.04.2014 відкрито виконавче провадження для виконання виконавчого листа № 2/398/526/14. (а.с.5)
Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по даному виконавчому провадженню станом на 01.02.2024 заборгованість складає 301327 грн. 02 коп. (а.с.2)
Допитаний в апеляційному суді особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пояснив, що оскільки не мав постійної роботи, тому аліменти сплачував лише частково та не кожного місяця, від чого і виникла така заборгованість. Також, просив врахувати, що на даний час виконавча служба зробили йому перерахунок заборгованості зі сплати аліментів, яка на 23.04.2024 складає 141350,50 грн., на підтвердження чого долучив до справи відповідний розрахунок заборгованості за виконавчим листом № 2/398/526/14 виданим 31.03.2014 Олексндрійським міськрайонним судом Кіровоградської області. Крім того, просив врахувати і те, що зараз у нього на утриманні перебуває ще одна малолітня дитина, яка проживає разом з ним і яку він також повинен утримувати.
Згідно ч. 1 ст. 183-1 КУпАП встановлено відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.
Об`єктом правопорушення, передбаченого статтею 183-1 КУпАП, виступають суспільні відносини у сфері забезпечення і дотримання прав дитини та інших передбачених законом суб`єктів на матеріальне утримання з боку осіб, які в силу нормативних приписів зобов`язані таке утримання надавати.
З об`єктивної сторони, адміністративний проступок характеризується бездіяльністю, яка полягає у невиконанні особою свого обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї. При цьому для утворення складу правопорушення є обов`язковим настання суспільно шкідливих наслідків у виді виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. 
Тобто, виходячи з диспозиції статті, не має значення, з яких причин особа не платить аліменти і чи були вони поважними, а достатньо лише факту несплати, який призвів до виникнення заборгованості у загальній сумі платежів понад шість місяців.
Таким чином, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, оскільки останній має заборгованість по аліментам, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.
Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною першою статті ст. 183-1 КУпАП, доводиться матеріалами справи.
Відтак, з урахуванням вищенаведеного, висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджуються сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом.
Доводи апеляційної скарги, що заборгованість виникла через об`єктивні обставини, а саме через відсутність роботи, яка б давала можливість сплачувати аліменти в необхідному обсязі, на переконання апеляційного суду є безпідставні, оскільки законом не передбачено звільнення платника аліментів від зобов`язання щомісячної сплати аліментів на утримання дитини в разі втрати роботи чи перебуванні в статусі безробітного.
Як вбачається з розрахунку заборгованості здійснення грошових переказів на утримання дитини ОСОБА_1 , має місце нерегулярна сплата аліментів та у розмірах, що не дозволяє нормальне утримання дитини.
Безпідставними є і доводи апелянта, що він надавав до суду копію свідоцтва про народження другої дитини, яку він теж утримує, оскільки доказів того, що він звертався з позовною заявою з питанням зменшення йому розміру аліментів у зв`язку з перебуванням на його утриманні також другої дитини та існування судового рішення з цього питання, суду не надано.
Наданий апелянтом до апеляційного суду розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, складений старшим державним виконавцем В.Сагайдачною від 23.04.2024, у відповідності до поданих  ОСОБА_1  доказів про сплату аліментів засвідчує, що борг у останнього станом 23.04.2024, складає 141 350, 80 гривень.
Тобто, вказана сумазаборгованості по аліментам, теж сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, яка вже на момент складання протоколу становить за останні шість місяців – 16 416 грн. (2736 х 6 = 16 416).
За таких обставин, доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, не заслуговують на увагу та спростовуються сукупністю даних, що містяться в матеріалах провадження.
При накладені адміністративного стягнення судом, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Врахувавши вказані обставини місцевий суд призначив ОСОБА_1 фактично мінімально можливе адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.
Порушень норм матеріального або процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що могло бути підставою скасування судового рішення, не встановлено.
На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без зміни.
Керуючись ст. 294 ч. 8 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення  ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.04.2024 про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП - залишити без зміни.
Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького 
апеляційного суду Ремез П.М.