ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4783/24 Справа № 194/1029/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Корягін В. О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання жінки, з якою проживає дитина, з батька дитини, з яким жінка не перебуває у шлюбі, - 

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання жінки, з якою проживає дитина, з батька дитини, з яким жінка не перебуває у шлюбі.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилалася на те, що відповідач ОСОБА_1 є батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З відповідачем у шлюбі вона не перебувала та не перебуває, проте відповідач дитину визнав. Дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає разом з нею. Позивач вказала, вона не працює, бо доглядає за сином. Відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. На підставі викладеного ОСОБА_2 просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, до досягнення сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку. 
Заочним рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2023 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 . Стягнуто щомісяця з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , та взята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, починаючи з 06 липня 2023 року та до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 1073,60 грн. на користь держави на р/р UA908999980313111256000026001 в Казначействі України (ЕАП), код ЄДРПОУ 37993783, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу: судовий збір (а.с.35-37).
Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 січня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення – задоволено. Заочне рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2023 року усправі №194/1029/23 за позовною заявою ОСОБА_2  до ОСОБА_1  про стягнення аліментів на утримання жінки, з якою проживає дитина, з батька дитини, з яким жінка не перебуває у шлюбі – скасовано. Призначити справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження  (а.с.81-83).
Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2  до  ОСОБА_1  про стягнення аліментів на утримання жінки, з якою проживає дитина, з батька дитини, з яким жінка не перебуває у шлюбі – задоволено частково. Стягнуто щомісяця з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини всіх видів його доходів, починаючи з 06 липня 2023 року та до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 грн. на користь держави. 
Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01 березня 2024 року виправлено описку у рішенні Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2024 року за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання жінки, з якою проживає дитина, з батька дитини, з яким жінка не перебуває у шлюбі, та вважати правильним що ОСОБА_2 взята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.97, 98). 
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1  просить рішення суду від 20 лютого 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
       Відповідно до ч.8 ст.8 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).
       Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.
       Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
       Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.
       Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.
       Згідно статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
       Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.
       Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застосування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.
       Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитини до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 27 травня 2020 у справі № 712/4702/19 (провадження 61-929св20).
       У справі встановлено та із свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 17 травня 2023 року вбачається, ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Матір`ю є — ОСОБА_2 (а.с.6).
       Відповідач ОСОБА_1 своє батьківство відносно дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не оспорює.
       Відповідно до довідки від 20 травня 2022 року № 1250-5001622174 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.5).
       Відповідно до довідки від 19 червня 2023 року № 1250-5002821784 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , законний представник - ОСОБА_2 (а.с.5).
       Судовим наказом, виданим Тернівським міським судом Дніпропетровської області 21 липня 2023 року у справі №194/1031/23, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 липня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.57).
       Також, ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , матір`ю є — ОСОБА_5 (а.с.56).
       Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 17 версня 2019 року у справі №610/2462/19 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину і дружину було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину і дружину. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн. (а.с.119, 120).
       Відповідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків за період з І кварталу 2023 року по ІІ квартал 2023 року, ОСОБА_1 з ТОВ “Октант трейд” отримував дохід у розмірі по 6790 грн. (а.с.31).
       Згідно довідки про доходи, виданої 11 грудня 2023 року ТОВ “Октант Трейд”, дохід ОСОБА_6 за період з січня 2023 року по листопад 2023 року склав 75567 грн. 92 коп. (а.с.58).
Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Встановлено, відповідач є батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю — ОСОБА_2 .
Позивач ОСОБА_2 не працює, оскільки доглядає малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною трирічного віку.
Відповідач ОСОБА_1 матеріальної допомоги на утримання ОСОБА_2 - матері малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не надає.
Доказів дійсної неспроможності відповідача  ОСОБА_1  сплачувати аліменти на утримання  ОСОБА_2 , яка не працює до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку матеріали справи не містять.
При цьому право позивача на таке утримання є незалежним від того, чи працює вона та незалежним від її матеріального становища.
Відповідно до ч.3 ст. 70 Закону України “Про виконавче провадження” загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. 
Враховуючи викладене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , стягнувши щомісяця з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини всіх видів його доходів, починаючи з 06 липня 2023 року та до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , що у сукупності не перевищує встановленого законом 50% розміру відрахувань з доходів відповідача.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. 
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він з позивачем не перебував у зареєстрованому шлюбі та позивач не має права на отримання аліментів є необгрунтованими.
Посилання в апеляційній скарзі на неповне з`ясування судом обставин у справі, порушення судом норм матеріального права є необґрунтованими. 
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.
Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2024 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 01 травня 2024 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко 

Судді  Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова