Номер провадження: 33/813/1189/24
Номер справи місцевого суду: 521/27009/23 
Головуючий у першій інстанції Тополева В.О. 
Доповідач Котелевський Р. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
про повернення апеляційної скарги

18.04.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника Козак І.С. на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 19.03.2024 року,

встановив:

Оскарженою постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Не погоджуючись з постановою суду захисникподав апеляційну скаргу, в якій посилається на її незаконність та необґрунтованість, просить скасувати постанову та винести нову, якою провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення
Перевіривши апеляційну скаргу та долучені до неї документи, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає поверненню з таких підстав.
Право доступу до суду апеляційної інстанції для оскарження рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий судовий розгляд з метою перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.
Проте, ст. 7 КУпАП передбачає, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог, передбачених ч.2 ст.287 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.
Частиною 2 статті 294 КУпАП визначено, що  постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Наведений у зазначеній нормі закону перелік осіб, яким надано право на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, є вичерпним, а тому розширювальному тлумаченню не підлягає.
Положеннями ч.1 ст.270 та ст.271 КУпАП визначено, хто може бути законним представником, представником або захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що Козак І.С. , яка звернулась з апеляційною скаргою, не надала документів, які підтверджують її повноваження як особи, яка відповідно до положень ст.ст. 270, 271 КУпАП має право подавати апеляційну скаргу.
Так, ч. 2 ст.271 КУпАП передбачає, що повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін.
Проте, всупереч наведених вище вимог закону захисником до апеляційної скарги не долучено свідоцтва про здійснення адвокатської діяльності та витягу з договору про надання правової допомоги. Посилання, адвоката на існування в матеріалах провадження свідоцтва про здійснення адвокатської діяльності та витягу з договору про надання правової допомоги, суд не бере до уваги, оскільки положення закону зобов`язують адвоката подавати відповідні документи саме до апеляційної скарги.
Апеляційний суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.06.2019 року (справа №9901/847/18) зауважувала, що звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).
За наведених обставин, апеляційний суд позбавлений можливості визначити обсяг повноважень захисника на представництво інтересів особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в суді апеляційної інстанції.
З урахуванням наведеного апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду.
Разом з тим, в діючому КУпАП відсутня норма, яка прямо передбачає порядок дій суду у випадку подання апеляційної скарги особою, яка не має цього права, але положеннями ч.2 ст.294 КУпАП регламентовано, що апеляційна скарга, подана після закінчення встановленого десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Отже, за наведених обставин, вважаю за необхідне застосувати аналогію права та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала, оскільки апелянт не долучив до апеляційної скарги передбачених законом доказів щодо наявності у нього повноважень на здійснення захисту прав особи, в інтересах якої подано апеляційну скаргу.
Водночас апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити, що апелянт не позбавлений права звернутися повторно із апеляційною скаргою, за умови дотримання вимог ст. 271 КУпАП, долучивши до апеляційної скарги визначені законом документи, на підтвердження своїх повноважень, як захисника.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,   
постановив:

Апеляційну скаргу захисника Козак І.С. на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 19.03.2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - повернути особі, яка її подала.
Копію постанови про повернення апеляційної скарги невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає. 

Суддя
Одеського апеляційного суду    Р.І. Котелевський