УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 червня 2024 року
м. Київ
справа № 207/1216/23
провадження № 51-6747 км 23
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої                                                             ОСОБА_1 ,
суддів                                                                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання                           ОСОБА_4 ,
прокурора                                                               ОСОБА_5 ,
захисника (в режимі відеоконференції)          ОСОБА_6 
розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 12023041780000122 від 10 лютого 2023 року за обвинуваченням 
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, мешканця АДРЕСА_1 ), раніше неодноразово судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, 
за касаційною скаргою захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , на вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 травня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2023 року.
встановив:
Вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 травня 2023 року ОСОБА_7 було засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_7 було визнано винуватим у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану (ч. 4 ст. 185 КК України), з огляду на таке.
Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року було введено воєнний стан із 05:30 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
В подальшому Указами Президента України від14 березня 2022 року №133/2022, від 18 квітня 2022 року №259/2022, від 17 травня 2022 року №341/2022, від 12 серпня 2022 року № 573/2022, від 07 листопада 2022 року № 757/2022 було продовжено строк дії воєнного стану в Україні, також з 05:30 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.
07 лютого 2023 року в період часу з 15:00 по 16:00, тобто в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні бару «Стоянка», який знаходиться по АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_9 залишила своє майно без нагляду, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, повторно викрав належний потерпілій мобільний телефон, вартістю 3849,22 грн, чим спричинив останній майнової шкоди у вказаному розмірі. 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2023 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишено без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.
Вимоги, викладені в касаційній скарзі, та узагальнені доводи особи, яка її подала
У своїй касаційній скарзі захисник, не оспорюючи фактичні обставини справи та доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, просив рішення судів попередніх інстанцій змінити та звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття касаційного провадження у зв`язку зі смертю засудженого ОСОБА_7 .
Захисник ОСОБА_6 не заперечував щодо задоволення заявленого прокурором ОСОБА_5 клопотання. 

Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
13 червня 2024 року у судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття касаційного провадження у зв`язку зі смертю засудженого ОСОБА_7 . При цьому на підтвердження свого клопотання прокурор надав належним чином завірені копії документів про смерть засудженого.
Як убачається з матеріалів провадження, судові рішення судів попередніх інстанцій було оскаржено в касаційному порядку захисником ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 . Проте на час розгляду касаційної скарги засуджений ОСОБА_7 помер, що робить касаційне провадження безпредметним у зв`язку з неможливістю застосування до останнього будь-яких кримінально-правових наслідків за результатами розгляду.
Згідно із висновком щодо застосування норм права, викладеним в ухвалі об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16 січня 2019 року у провадженні № 51-4744кмо18 (справа № 761/33482/16-к), у випадку смерті засудженого відкрите за його скаргою касаційне провадження підлягає закриттю, крім випадків, якщо воно, з урахуванням меж перегляду судом касаційної інстанції, визначених ст. 433 КПК України, є необхідним для реабілітації померлого.
У правовій науці та правозастосовній практиці під реабілітацією особи розуміється її виправдання або закриття кримінального провадження на реабілітуючих підставах, що передбачає існування певних підстав для цього.
У зазначеному кримінальному провадженні таких підстав не виявлено.
Так, зі змісту касаційної скарги захисника вбачається, що останній не оскаржував рішення судів попередніх інстанцій з підстав неправильної кваліфікації дій засудженого та недоведеності його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 185 КК України. У скарзі лише зазначено вимоги щодо зміни оскаржуваних судових рішень та звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком. 
Крім того, колегія суддів зауважує, що в матеріалах кримінального провадження відсутні дані (довідка) про склад сім`ї ОСОБА_7 , а тому встановити позицію близьких родичів засудженого щодо можливості закриття касаційного провадження у зв`язку зі смертю засудженого неможливо. Водночас у судовому засіданні суду касаційної інстанції був присутній захисник ОСОБА_6 , який не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора та закриття касаційного провадження за вказаної підстави.
Ураховуючи зазначене, та у зв`язку з відсутністю підстав для вирішення питання реабілітації ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, Верховний Суд не вбачає підстав для продовження касаційного провадження. 
За наведених обставин, а також з огляду на висновки, викладені у вищезазначеній постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, суд касаційної інстанції вважає, що заявлене прокурором ОСОБА_5 клопотання є обґрунтованим, а тому касаційне провадження за касаційною скаргою захисника підлягає закриттю.
Керуючись статтями 369, 434, 436, 441, Верховний Суд
постановив:
Касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , на вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 травня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2023 року стосовно засудженого ОСОБА_7  закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                ОСОБА_2                                 ОСОБА_3