ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
30 травня 2024 року
м. Київ
справа № 520/7930/13-к
провадження № 51-820км24
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої                                             ОСОБА_1 ,
суддів                                                      ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання         ОСОБА_4 ,
прокурора                                              ОСОБА_5 
захисника                                             
(у режимі відеоконференції)             ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянула в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора  ОСОБА_8 , яка брала участь у суді апеляційної інстанції,на ухвали Київського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2022 року та Одеського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року стосовно 
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Григоріополя Республіки Молдова, зареєстрованого в  АДРЕСА_1 ), жителя АДРЕСА_2 ), 
та
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дубосар Республіки Молдова, зареєстрованого в  цьому АДРЕСА_3 ,
кримінальне провадження щодо яких закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 49 Кримінального кодексу України (далі - КК), п. 4 ч.1 ст. 48 Кримінального кодексу України 1960 року (далі - КК 1960 року) у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого п. «а» ст. 93 цього Кодексу. 
Короткий зміст судових рішень 
Київський районний суд м. Одеси ухвалою від 30 серпня 2022 року, задовольнивши клопотання захисника ОСОБА_6 , звільнив обвинувачених за п. «а» ст. 93 КК 1960 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності на підставі п. 4 ч. 1 ст. 48 цього Кодексу, п. 5 ч. 1 ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строку давності, а кримінальне провадження - закрив.
Цей суд також вирішив стягнути з  ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в дохід держави по 1196,94 грн із кожного (загальна сума 2393,88 грн) процесуальних витрат на залучення експертів.
Таке рішення Одеський апеляційний суд ухвалою від 14 листопада 2023 року залишив без змін.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор просить змінити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) згадані ухвали від 30  серпня 2022 року та 14 листопада 2023 року в частині стягнення з   ОСОБА_9 та ОСОБА_10 процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів. На думку сторони обвинувачення, суди попередніх інстанцій неправомірно, всупереч ст. 124 КПК та правовій позиції Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеній у постанові об`єднаної палати від 12 вересня 2022  року (справа № 203/241/17, провадження № 51-4251кмо21), поклали вказані витрати на осіб, кримінальне провадження щодо яких було закрито. Скаржник вважає, що допущене процесуальне порушення є істотним і має бути усунуто шляхом віднесення зазначених витрат на рахунок держави. 
Учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду. Клопотань про його відкладення не  надходило. 
Позиції учасників судового провадження
У суді касаційної інстанції прокурор підтримав касаційну скаргу, захисник вважав обґрунтованими вимоги сторони обвинувачення. 
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в  касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Сторона обвинувачення не оспорює правомірності звільнення ОСОБА_9 та  ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження щодо вказаних осіб. Тому в цій частині постановлені ухвали не перевіряються.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для зміни судових рішень. За визначенням у ч. 1 ст. 412 цього Кодексу до істотних порушень належать такі, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Доводи прокурора про істотне порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права під час вирішення питання щодо процесуальних витрат є  слушними.
Процесуальні витрати - це передбачені кримінальним процесуальним законом затрати, які виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, понесені судом, органами досудового розслідування, прокуратури та іншими учасниками кримінального провадження. Положення, які стосуються процесуальних витрат, розміщені у главі 8 КПК.
Приписами ст. 118 вказаного Кодексу встановлено, що процесуальні витрати складаються, серед іншого, з витрат, пов`язаних із залученням експертів. За змістом ч. 1 ст. 122 КПК такі витрати несе сторона, котра залучила відповідного учасника кримінального провадження.
У силу ч. 1 ст. 126 КПК питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку або ухвалою. Велика Палата Верховного Суду виснувала, що суд повинен розподілити процесуальні витрати в будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (постанова від 17 червня 2020 року, справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20).
Основні правила розподілу процесуальних витрат регламентовані у ст. 124 КПК. Згідно з ч. 2 вказаної статті документально підтверджені витрати на залучення експерта суд стягує на користь держави лише з обвинуваченого, стосовно якого ухвалено обвинувальний вирок. Відповідне правове регулювання ґрунтується на  засадах презумпції невинуватості й доведеності вини, закріплених у  кримінальному процесуальному законодавстві. Адже згода особи на закриття кримінального провадження через закінчення строку давності притягнення до  кримінальної відповідальності не є тотожною встановленню вини обвинувальним вироком суду.
Висновок щодо застосування згаданої норми права міститься в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 вересня 2022 року (справа № 203/241/17, провадження № 51-4251кмо21). Згідно з правовою позицією вказаної палати, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, у тому числі витрати на проведення експертизи, не  стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а  відносяться на рахунок держави, крім витрат, пов`язаних із залученням експерта стороною захисту. 
За положеннями ч. 6 ст. 13 Закону України від 2  червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені в  постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм.
Наведені законодавчі приписи суди першої й апеляційної інстанцій не врахували, унаслідок чого процесуальні витрати було помилково стягнуто з осіб, щодо яких справу закрито.
Як убачається з матеріалів цього кримінального провадження, ініціатором проведення всіх судових експертиз був орган досудового розслідування, тобто витрати на залучення експертів були здійснені стороною обвинувачення. Отже, рішення місцевого суду про стягнення зі звільнених від кримінальної відповідальності ОСОБА_9 й ОСОБА_10 процесуальних витрат, понесених органом досудового розслідування, суперечить положенням ст. 124 КПК. Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін ухвалу від 30 серпня 2022 року, не зважив на це та на висновки Верховного Суду щодо застосування відповідної норми права й не виправив помилки, якої припустився місцевий суд.
Допущені порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, адже перешкодили судам попередніх інстанцій ухвалити законне рішення. Тому оскаржені ухвали в частині розподілу процесуальних витрат підлягають зміні на  підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, а ці витрати замість стягнення їх із  ОСОБА_9 та   ОСОБА_10 належить віднести на рахунок держави. 
З огляду на викладене касаційну скаргу прокурора необхідно задовольнити.
Керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК, колегія суддів
ухвалила:
Касаційну скаргу прокурора  ОСОБА_8 , яка брала участь у суді апеляційної інстанції, задовольнити.
Ухвали Київського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2022 року та Одеського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 змінити: виключити рішення про стягнення з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у дохід держави з кожного по  1196,94 грн (загальна сума 2393,88 грн) процесуальних витрат на залучення експертів, замість цього пов`язані із залученням експертів процесуальні витрати в  розмірі 2393, 88 грн віднести на рахунок держави.
У решті судові рішення залишити без зміни.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді: 

ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                            ОСОБА_11