Справа № 991/1952/24
Провадження №11-п/991/21/24
Слідчий суддя - ОСОБА_1 
Головуючий - ОСОБА_2 

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА
У Х В А Л А

14 травня 2024 року                                                                        м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого                                 ОСОБА_2 , 
суддів                                         ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
                                        ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , 
секретар судового засідання ОСОБА_7 ,
за участю:
адвоката ОСОБА_8 , 
прокурора ОСОБА_9 , 
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві подання слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15.04.2024 про вирішення питання про визначення підсудності для розгляду та вирішення скарги (справа №991/1952/24) адвоката ОСОБА_10 , яка діє в інтересах ОСОБА_11 , на бездіяльність прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №42023000000000674.

ВСТАНОВИЛА:
22 квітня 2024 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшло подання слідчого судді Вищого антикорупційного суду про визначення підсудності для розгляду та вирішення скарги (справа №991/1952/24) адвоката ОСОБА_10 , яка діє в інтересах ОСОБА_11 , на бездіяльність прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №42023000000000674.
Як вбачається із вказаного подання, 11 березня 2024 року до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_10 , яка на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду була передана для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .
В судовому засіданні 20 березня 2024 року прокурором було подано заяву про повернення скарги  ОСОБА_10 , оскільки така скарга не підлягає розгляду Вищим антикорупційним судом. На обґрунтування своєї заяви прокурор послався на те, що у кримінальному провадженні №42023000000000674 постановою від 13 березня 2024 року визначено підслідність за ГСУ НП України у зв`язку із відсутністю жодної з умов, передбачених у п.п. 1-3 ч.5 ст. 216 КПК України, а відповідно до ч.1 ст. 306 КПК України скарги на рішення/бездіяльність розглядаються слідчими суддями місцевого суду.
Посилаючись на судові рішення ВАКС та АП ВАКС, виходячи з формальних ознак слідчий суддя Вищого антикорупційного суду вважав, що уповноважений на розгляд скарги адвоката ОСОБА_10 , яка діє в інтересах ОСОБА_11 , але з метою дотримання права особи на справедливий суд, вбачав за необхідне звернутись з поданням до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду про визначення підсудності для розгляду та вирішення скарги у справі №991/1952/24 у кримінальному провадженні №42023000000000674.

Позиція учасників провадження 
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_8 прохав розглянути подання слідчого судді Вищого антикорупційного суду та залишити кримінальне провадження №42023000000000674 у Вищому антикорупційному суді. 
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_9 вказав, що подання слідчого судді Вищого антикорупційного суду задоволенню не підлягає, оскільки приписи ст. 34 КПК України передбачають передачу кримінального провадження на стадії судового розгляду, а також слідчий суддя прохав визначити підсудність, що не передбачено приписами КПК України, як і висловлення думки щодо наявності підсудності чи її відсутності. 

Мотиви суду
Заслухавши доповідь головуючого, пояснення присутніх учасників судового провадження, перевіривши матеріали подання та обговоривши наведені в ньому доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду звернувся до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з поданням про вирішення питання про визначення підсудності скарги адвоката ОСОБА_10 на бездіяльність прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №42023000000000674, та висловлення бачення стосовно підсудності кримінального провадження №42023000000000674 в цілому.
Порядок вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого визначений положеннями ст.34 КПК України.
Так, абзацом 2 ч.3 ст.34 КПК встановлено, що питання про направлення кримінального провадження з Вищого антикорупційного суду до іншого суду вирішується колегією у складі п`яти суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду за поданням складу суду, визначеного для розгляду кримінального провадження, або за клопотанням сторін не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Частиною 6 ст.34 КПК передбачено, що суд, якому направлено кримінальне провадження з іншого суду, розпочинає судове провадження зі стадії підготовчого судового засідання незалежно від стадії, на якій в іншому суді виникли обставини, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з п.10 ч.1 ст.3 КПК України кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до положень п.24 ч.1 ст.3 КПК, судове провадження є кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими обставинами.
Системний аналіз норм КПК України дає підстави вважати, що кримінальне провадження у розумінні ст. 34 КПК України є тотожним поняттю судове провадження, визначеному в п. 24 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу, і направлення подання до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду для направлення кримінального провадження до іншого суду можливе лише після направлення справи до суду першої інстанції у порядку, передбаченому ст. 291 КПК України, для розгляду її по суті за правилами глав 27, 28 цього Кодексу.
Одночасно з цим, до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення його оперативності та ефективності може бути передано на розгляд іншого суду, зокрема у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя, наявності надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, проведення бойових дій на відповідній території тощо.
Виходячи із матеріалів судового провадження, колегія суддів констатує відсутність виключних обставин, що унеможливлювали б розгляд скарги адвоката  ОСОБА_10  на бездіяльність прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №42023000000000674
Крім того, відповідно до положень КПК України, на стадії досудового розслідування вирішення питання щодо порушення правил підсудності при зверненні до слідчого судді з відповідним клопотанням, заявою чи скаргою відноситься до виключної компетенції слідчого судді того суду, до якого надійшли такі змагальні документи.
А тому, слідчий суддя як суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, на стадії призначення відповідної скарги до судового розгляду, мав оцінити, серед іншого, наявність підстав для повернення скарги відповідно до приписів ст. 304 КПК України, та за відсутності таких підстав, здійснити її розгляд у встановленому ст. 306 КПК України порядку, із прийняттям рішення, передбаченого вимогами ст. 307 КПК України. 
Окремо колегія суддів звертає увагу на наступне. У своєму поданні слідчий суддя прохав визначити підсудність у справі №991/1952/24 за скаргою адвоката ОСОБА_10 та висловити бачення стосовно підсудності кримінального провадження №42023000000000674 в цілому, однак вирішення таких питань буде суперечити вимогам КПК України. Так, підсудність, на відміну від підслідності, яка може бути визначена чи змінена на підставі відповідного рішення уповноваженої особи, визначається виключно в силу положень закону, за наявності відповідних правових критеріїв віднесення конкретної справи до підсудності того чи іншого суду, визначених статтями 32 - 33-1 КПК України. Крім того, нормами ст.34 КПК України закріплена можливість направлення кримінального провадження з одного суду до іншого за наявності визначених законодавцем для цього підстав. При цьому, підсудність кримінального провадження тому чи іншому суду не може автоматично змінюватись у залежності від рішення прокурора про зміну підслідності.
Так само, кримінальним процесуальним законом не передбачено повноважень колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду висловлення власного бачення щодо підсудності того чи іншого кримінального провадження в цілому під час досудового розслідування.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для розгляду по суті подання слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15.04.2024 про визначення підсудності для розгляду та вирішення скарги (справа №991/1952/24) адвоката ОСОБА_10 , яка діє в інтересах ОСОБА_11 , на бездіяльність прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №42023000000000674, а відтак провадження за поданням слідчого судді Вищого антикорупційного суду слід закрити.
Керуючись ст.ст. 34, 376, КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Провадження за поданням слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15.04.2024 про вирішення питання про визначення підсудності для розгляду та вирішення скарги (справа №991/1952/24) адвоката ОСОБА_10 , яка діє в інтересах ОСОБА_11 , на бездіяльність прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №42023000000000674 - закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий                                                          ОСОБА_2 

Судді:                                                                  ОСОБА_3 

ОСОБА_4 
                                                                       
ОСОБА_5 

ОСОБА_6