ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" червня 2024 р.                                Справа№ 910/12741/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Алданової  С.О.
суддів:            Корсака В.А. 
          Євсікова О.О. 
 
секретар судового засідання Сергієнко-Колодій В.В.,
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" 
на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2024 
у справі № 910/12741/23 (суддя Балац С.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИКАРПАТЕНЕРГОТРЕЙД" 
до Приватного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО"
про стягнення коштів 
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРИКАРПАТЕНЕРГОТРЕЙД" (далі - позивач; ТОВ "ПРИКАРПАТЕНЕРГОТРЕЙД") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО"  (надалі - відповідач; ПрАТ "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО"; апелянт) про стягнення 213 560 535,75 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами договором про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел № 0239-09021 від 01.07.2019, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 213  560 535,75 грн., з яких: 211  369 203,90 грн. - основна заборгованість, яка виникла з березня 2022 року по червень 2023  року, 712 609,42 грн. - 3% річних за період з 19.05.2022 по 01.08.2023 та 1  478 722,43 грн. - інфляційні втрати за  період з 04.06.2022 по 28.06.2023.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 у справі                        № 910/12741/23 провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості в сумі 211 369 203,90 грн. - закрито. Решту вимог задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИКАРПАТЕНЕРГОТРЕЙД" 3% річних - 679 024 грн 26 коп., інфляційні втрати - 1 478 722 грн 43 коп. та витрати по сплаті судового збору - 32 366 грн 20 коп. У задоволені іншої частини позовних вимог - відмовлено повністю. Відстрочено виконання рішення на 9 місяців                          до 26.11.2024.
Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 08.04.2024 у справі № 910/12741/23 заяву ТОВ "ПРИКАРПАТЕНЕРГОТРЕЙД" про     ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з ПАТ "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" на користь ТОВ "ПРИКАРПАТЕНЕРГОТРЕЙД" витрати на правничу допомогу в сумі 40 000 (сорок тисяч) грн. В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.
За висновками місцевого господарського суду, приймаючи до уваги приписи статті 126 ГПК України, часткове задоволення позовних вимог та заперечення відповідача на заявлену позивачем суму правничої допомоги, заява позивача підлягає задоволенню частково, а розмір заявлених представником позивача витрат на правничу    допомогу підлягає зменшенню до 40 000,00 грн., в розумінні    пункту 1 частини 4, частини 5    статті 126 ГПК України та правової позиції постанови Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 № 922/445/19.
Не погоджуючись з прийнятим додатковим рішенням, ПрАТ "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить апеляційну скаргу ПрАТ НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" на додаткове рішення Господарського суду м. Києва від 08.04.2024 у справі № 910/12471/23 задовольнити. Додаткове рішення Господарського суду м. Києва від 08.04.2024 у справі № 910/12741/23 у задоволеній частині вимог скасувати та ухвалити нове, яким зменшити розмір задоволених витрат на професійну правничу допомогу до 20 000,00 грн.   
Апеляційна скарга мотивована тим, що додаткове рішення суду першої інстанції про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення винесено: без з`ясування обставин, що мають значення для справи; за не відповідності висновків обставинам справи; з порушенням норми процесуального права і неправильним застосуванням норми матеріального права.
Апелянт зазначає, що місцевим господарським судом не досліджено та не враховано, що ані позовна заява, ані заява позивача про відшкодування судових витрат не містять жодних обґрунтувань стосовно неможливості позивача передбачити на час складення попереднього розрахунку та подання його разом з позовом, понесення витрат на правову допомогу у розмірі, більшому аніж 5 000,00 грн за подання відповіді на відзив (підготовку якого в подальшому було оцінено в 11 000,00 грн) з закладенням необхідного часу на вказані послуги, як того вимагає ст. 129 ГПК України. Тому, передчасними є  висновки щодо завищення позивачем суми витрат на правову допомогу на 20 000,00 грн, оскільки вказана сума перевищення становить 26 000,00 грн.
Крім цього, відповідач вказує, що враховуючи фактичні обставини, внаслідок яких у ПрАТ "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" виникла заборгованість перед позивачем, а також завдання господарського судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору, складності справи, керуючись ч. 5 ст. 126 ГПК України, наявні підстави для зменшення судом апеляційної інстанції розміру витрат на професійну правничу допомогу до 20 000,00 грн.
Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді від 30.04.2024 апеляційна скарга відповідача у справі № 910/12741/23 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Корсак В.А., Євсіков О.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" на додаткове рішення Господарського суду м.Києва від 08.04.2024 у справі № 910/12741/23; розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" на додаткове рішення Господарського суду м. Києва від 08.04.2024 у справі № 910/12741/23 призначено на 03.06.2024.
13.05.2024 на адресу апеляційного господарського суду від ТОВ "ПРИКАРПАТЕНЕРГОТРЕЙД" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити її без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін. Згідно аргументів позивача, витрати на професійну правничу допомогу повинні бути співмірними та розумними по відношенню до предмета спору, яким у межах розглядуваної справи за позовом було стягнення грошових коштів в сумі 213 560 535,75 грн. Тобто, якщо зробити рівняння з позовними вимогами, то заявлена до розподілу вартість витрат на професійну правничу допомогу становить близько 0,028%, а задоволена - 0,018%. Крім того, метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але і спонукання відповідача утриматися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушення прав та інтересів позивача. З`ясувавши усі обставини справи, доводи сторін та клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правову допомогу Господарський суд міста Києва ухвалив обґрунтоване, на думку позивача, рішення про часткове задоволення заяви та стягнення з ПрАТ "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" 40 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.
Представник апелянта в судовому засіданні 03.06.2024 вимоги апеляційної скарги підтримав, просив додаткове рішення суду першої інстанції скасувати у задоволеній частині та ухвалити нове, яким зменшити розмір задоволених витрат на професійну правничу допомогу до 20 000,00 грн.
Представник позивача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.
За ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. 
Відповідно до статті 269, частини 1 статті 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Як вже зазначалось апеляційним господарським судом, рішенням Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 у справі № 910/12741/23 провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості в сумі 211 369 203,90 грн. - закрито. Решту вимог задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИКАРПАТЕНЕРГОТРЕЙД" 3% річних - 679 024 грн 26 коп., інфляційні втрати - 1 478 722 грн 43 коп. та витрати по сплаті судового збору - 32 366 грн 20 коп. У задоволені іншої частини позовних вимог - відмовлено повністю. Відстрочено виконання рішення на 9 місяців                          до 26.11.2024.
До Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про  ухвалення додаткового рішення у справі № 910/12741/23.
Також до місцевого господарського суду надійшли заперечення відповідача на заявлену позивачем суму правничої допомоги, в яких відповідач просив відмовити у задоволенні відповідної заяви або, у випадку її задоволення, про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до розумного та справедливого розміру.
Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 08.04.2024 у справі № 910/12741/23 заяву ТОВ "ПРИКАРПАТЕНЕРГОТРЕЙД" про     ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з ПАТ "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" на користь ТОВ "ПРИКАРПАТЕНЕРГОТРЕЙД" витрати на правничу допомогу в сумі 40 000 (сорок тисяч) грн. В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.
За ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин першої - третьої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Одночасно, за змістом частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Таким чином, за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при поданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
При цьому витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Аналогічну правову позицію викладено у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.
Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За змістом частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг та на нього поширює своє регулювання Глава 63 Цивільного кодексу України. Так, згідно зі статтею 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Глава 52 Цивільного кодексу України передбачає загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Відповідно до статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.
Водночас, згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Ціна договору, тобто розмір адвокатського гонорару, може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата, кожний з яких відрізняється порядком обчислення. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 922/1948/19, від 12.08.2020 у справі № 916/2598/19, від 30.07.2019 у справі № 911/1394/18).
Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).
Зокрема відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Колегія суддів, серед іншого, враховує, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
При цьому, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.
  У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі     Іатрідіс проти Греції     (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з     гонораром успіху. ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).
Так, на підставі долучених до матеріалів справи документів, апеляційним господарським судом встановлено, що 03.01.2023  між ТОВ "ПРИКАРПАТЕНЕРГОТРЕЙД" (Клієнт) та адвокатом Загайкевич С.М. (Адвокат) укладено договір про надання професійної правничої допомоги                       № 2023/14, за п. 1.1 якого Адвокат зобов`язується надавати послуги з професійної правничої допомоги по захисту прав та законних інтересів Клієнта під час цивільного, господарського, адміністративного та кримінального провадження, юридичної консультації, правового інформування та іншої юридичної допомоги, пов`язаної з діяльністю Клієнта та його посадових осіб, а Клієнт зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити надані Адвокатом послуги.
За п.п. 3.1. - 3.3 договору про надання професійної правничої допомоги представництво та захист прав та законних інтересів Клієнта, а також надання необхідної професійної правничої допомоги під час цивільного, господарського та кримінального провадження, пов`язаного з діяльністю Клієнта, відповідно до умов цього Договору, здійснюється на платній основі. Для визначення умов щодо ціни та порядку розрахунків за представництво та захист прав Клієнта та законних інтересів, а також надання йому необхідної професійної правничої допомоги під час цивільного, господарського та кримінального провадження, пов`язаного з діяльністю Клієнта та його посадових осіб, сторони укладають додатковий правочин до цього Договору. Вартість 1 людино-години роботи Виконавця - 1 000,00 грн. без ПДВ. Остаточний розмір витрат Клієнта та фактично надані Адвокатом послуги відповідно до умов цього Договору підтверджуються оформленими Сторонами у встановленому законодавством порядку Актами приймання-передачі наданих послуг.
31.07.2023 між Клієнтом та Адвокатом укладено додатковий правочин                № 1.
В підтвердження понесених витрат на послуги з правничої допомоги позивачем додано: акт приймання-передачі від 26.12.2023 на суму 30 000,00 грн.; платіжну інструкцію № 34925 від 26.12.2023; акт приймання-передачі від 27.02.2024 на суму 30 000,00 грн.; платіжну інструкцію № 50868 від 27.02.2024.
За висновками суду першої інстанції, об`єм та суми наданих послуг з правової допомоги вираховуються наступним чином:
- складання позовної заяви враховується в сумі 7 000,00 грн., за попереднім орієнтовним розрахунком судових витрат, оскільки в подальшому зазначена сума збільшена позивачем на 8 000,00 грн.;
- участь адвоката в чотирьох судових засіданнях враховується в сумі 13 000,00 грн., за попереднім орієнтовним розрахунком судових витрат (4 000,00 грн. + 3 000,00 грн. + 3 000,00 грн. + 3 000,00 грн.), оскільки в подальшому зазначена сума збільшена позивачем на 3 000,00 грн.;
- додаткові пояснення та пояснення на заяву про розстрочення враховується в сумі 9 000,00 грн., оскільки зазначена сума збільшена позивачем на 9 000,00 грн.
Відтак, за висновками місцевого господарського суду, позивачем збільшено суму витрат на правову допомогу на 20 000,00 грн.
Тому, за висновками місцевого господарського суду, приймаючи до уваги приписи статті 126 ГПК України, часткове задоволення позовних вимог та заперечення відповідача на заявлену позивачем суму правничої допомоги, заява позивача підлягає задоволенню частково, а розмір заявлених представником позивача витрат на правничу    допомогу підлягає зменшенню до 40 000,00 грн., в розумінні    пункту 1 частини 4, частини 5    статті 126 ГПК України та правової позиції постанови Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 № 922/445/19.
Поряд із цим, колегія суддів вказує, що викладаючи висновки про збільшення позивачем суми витрат на правову допомогу на 20 000,00 грн., судом першої інстанції покладено в основу те, що:
складання позовної заяви враховується в сумі 7 000,00 грн., за попереднім орієнтовним розрахунком судових витрат (а.с. 9 том 1, ас. 150 том 2), оскільки в подальшому зазначена сума збільшена позивачем на 8 000,00 грн. (а.с. 150 том 2), - різниця в 8  000,00 грн.;
- участь адвоката в чотирьох судових засіданнях враховується в сумі 13 000,00 грн., за попереднім орієнтовним розрахунком судових витрат (4 000,00 грн. + 3 000,00 грн. + 3 000,00 грн. + 3 000,00 грн.) (а.с. 9 том 1), оскільки в подальшому зазначена сума збільшена позивачем на 3 000,00 грн. (а.с. 150, 152  том 2) - різниця в 3  000,00 грн. (4  000 грн. + 12  000 грн. - 3  000 грн.);
- додаткові пояснення та пояснення на заяву про розстрочення враховується в сумі 9 000,00 грн. (а.с. 152 том 2), оскільки в подальшому зазначена сума збільшена позивачем на 9 000,00 грн. (там же) - різниця в 9 000,00 грн. 
Тобто, з розрахунку місцевого господарського суду, збільшена позивачем сума витрат на правову допомогу на 20 000,00 грн. складається з: 8  000,00 грн. + 3  000,00 грн. + 9  000,00 грн.
В той же час, в попередньому орієнтовному розрахунку позивачем зазначено 5  000,00 грн. за подання відповіді на відзив, його правовий аналіз та підготовку, при цьому в подальшому зазначена сума збільшена позивачем                  на 6 000,00 грн. (а.с. 150 том 2), що в сумі становить 11  000,00 грн., тобто різниця =  6 000,00 грн.
За таких обставин, оскільки вказані 11  000,00 грн. за подання відповіді на відзив, його правовий аналіз та підготовку, повністю враховані судом першої інстанції та включені в присуджені до стягнення з відповідача в загальну суму 40  000,00 грн., однак 6  000,00 грн. з яких не були враховані додатково до суми 20  000,00 грн., як збільшеної позивачем, яка, між іншим, становить суму зменшення місцевим господарським судом правничої допомоги,                 колегія суддів вважає, що правильною є збільшена позивачем в подальшому сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 26  000,00 грн., а не 20  000,00 грн., як помилково зазначено судом першої інстанції.
З цих підстав апеляційний господарський суд вважає доведеними доводи апелянта щодо передчасності висновків місцевого господарського суду  про збільшення позивачем суми витрат на правову допомогу на 20 000,00 грн., оскільки вказана сума перевищення становить 26 000,00 грн.
Також, з огляду на те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги Адвоката встановлено і розподілено судом першої інстанції з урахуванням часткового задоволення позовних вимог та заперечень відповідача на заявлену позивачем суму правничої допомоги, а тим самим був по суті зменшений останнім до 40 000,00 грн., з урахуванням підтвердження здійснення Клієнтом оплати за надані Адвокатом реальні послуги з професійної правничої допомоги, зважаючи, що у поданих до місцевого господарського суду запереченнях на правничу допомогу відповідач просив їх зменшити до розумного та справедливого розміру, судовою колегією критично оцінюються доводи апелянта щодо наявності підстав для додаткового зменшення розміру задоволених витрат на професійну правничу допомогу до 20 000,00 грн.  
Відповідно до п. 2 ч. 2  ст. 275 ГПК України  суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.
Частиною 1  статті 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги ПрАТ "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" в частині стягнення 6  000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, в іншій частині апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 129, 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" - задовольнити частково.
2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2024 у справі № 910/12741/23 скасувати в частині стягнення 6  000,00 грн. (шість тисяч гривень) витрат на правничу допомогу.
3. В частині стягнення 34  000,00 грн. (тридцять чотири тисячі гривень) додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2024 у справі                 № 910/12741/23 - залишити без змін.
4. Справу № 910/12741/23 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 14.06.2024.   

Головуючий суддя                                                            С.О. Алданова 

Судді                                                                                В.А. Корсак

                                                                                О.О. Євсіков