ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року 
м. Київ

справа № 560/15243/23
адміністративне провадження № К/990/43179/23  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Бучик А.Ю.,
суддів: Тацій Л.В., Стеценка С.Г.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.08.2023 (суддя Тарновецький І.І.) та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2023 (колегія суддів: Мацький Є.М., Залімський І.Г. Сушко О.О.) у справі №560/15243/23 за позовом Керівника Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави особі Державної екологічної інспекції до Михайлюцької сільської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. Керівник Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Михайлюцької сільської ради щодо невжиття заходів із забезпечення розроблення та затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки за межами с. Корчик Шепетівського району Хмельницької області, орієнтовною площею 0,40 га, з розташованим на ній місцем видалення відходів, винесення в натурі та встановлення (на місцевості) її меж, здійснення державної реєстрації прав на неї та зобов`язати Михайлюцьку сільську раду вжити заходи із забезпечення розроблення та затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки за межами с. Корчик Шепетівського району Хмельницької області, орієнтовною площею 0,40 га, з розташованим на ній місцем видалення відходів, винесення в натурі та встановлення (на місцевості) її меж, здійснення державної реєстрації прав на неї.
2. Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.08.2023. залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2023, позовну заяву повернуто позивачеві.
3. Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що представлені документи керівника Шепетівської окружної прокуратури, що діє в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області, не дають йому права на підписання позовної заяви, а тому наявні підстави для її повернення. Вказують на відсутність адміністративної процесуальної дієздатності у Шепетівської окружної прокуратури, оскільки вона не зареєстрована як юридична особа, а відтак її керівник не може звертатись до суду з відповідним позовом.
4. Не погоджуючись з судовими рішеннями, заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить їх скасувати та направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
5. Касаційна скарга обґрунтована тим, що позовна заява, подана керівником Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави особі Державної екологічної інспекції, підписана безпосередньо цим же керівником Романом Олійником .  Посилається на ст. 24 Закону України «Про прокуратуру», згідно якої керівник окружної прокуратури має право підписувати позовні заяви.
Решта доводів зводяться до наявності підстав представництва прокурором інтересів держави в особі Державної екологічної інспекції.
6. Ухвалою Верховного Суду від 25.12.2023 відкрито касаційне провадження.
7. Відзив на касаційну скаргу не надходив.
8. Зважаючи на предмет касаційного оскарження, справа розглядається в порядку письмового провадження.
9. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
ІІ.  ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
10. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
11. Відповідно до статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.
12. За правилами частини 3 статті 5 КАС України до суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.
13. Відповідно до частини 3 статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
14. Відповідно до статті 15 Закону України №1697-VII "Про прокуратуру" прокурором органу прокуратури, серед інших, є керівник окружної прокуратури.
15. Частиною другою цієї статті передбачено, що прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі.
16. Відповідно до частини першої статті 24 цього Закону право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
17. За правилами частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.
18. Таким чином, Кодекс адміністративного судочинства України та Закон      №1697-VII розрізняють випадки, коли прокуратура діє як самостійний учасник справи і коли прокуратура діє як представник інтересів держави.
Так, у першому випадку в суді забезпечується представництво інтересів самої прокуратури через інститут самопредставництва або представництва. 
В другому випадку прокуратура діє як представник і тоді застосуванню підлягають правила частини третьої статті 53 КАС України та частина перша статті 24 Закону №1697-VII.
Аналогічний висновок сформовано в постанові судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 13.06.2023 у справі № 580/8729/21.
19. Відповідно до п. 3 частини четвертої ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
20. Колегія суддів звертає увагу, що наявність адміністративної процесуальної дієздатності прокурора не ставиться в залежність від наявності зареєстрованої юридичної особи відповідної прокуратури. Відсутність відомостей про Шепетівську окружну прокуратуру в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України не позбавляє керівника окружної прокуратури як особу, що має статус прокурора мати адміністративно процесуальну дієздатність. 
21. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява подана та підписана керівником Шепетівської окружної прокуратури Романом Олійником, що відповідає вимогам частини третьої статті 53 КАС України та частини першої статті 24 Закону №1697-VII.
22. Факт того, що Роман Олійник є керівником Шепетівської окружної прокуратури підтверджується даними з відкритих джерел, зокрема, сайту Хмельницької обласної прокуратури.
23. За таких обставин, висновки судів попередніх інстанцій про те, що позовна заява  підписана особою, яка не мала права її підписувати, ґрунтуються на неправильному застосуванні норм права.
24. Покликання судів попередніх інстанцій на висновки Верховного Суду в ухвалі від 03.02.2020 по справі № 160/6823/19, є безпідставним та нерелевантним, оскільки у цій справі йдеться про самопредставництво органу Держмитслужби, а у справі, що розглядається  позовна заява подана прокурором на реалізацію повноважень представництва інтересів в суді, що регулюється водночас і спеціальним Законом №1697-VII.
25. Також колегія суддів звертає увагу, що в оскаржуваних судових рішеннях судами не надавалась оцінка  наявності правових  підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції безпосередньо з цим позовом.
26. Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
27. На підставі викладеного, Верховний Суд дійшов висновку, що судові рішення судів попередніх інстанцій ухвалено з порушенням норм процесуального права,  підлягають скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
28. Зважаючи на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури задовольнити.
Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.08.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2023 скасувати.
Справу №560/15243/23 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                           А.Ю. Бучик

Судді                                                                                                                         С.Г. Стеценко

                                                                                                 Л.В. Тацій