ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/16023/23                                                     Суддя (судді) першої інстанції: Дар`я ВИНОГРАДОВА

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  29 травня 2024 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача:                                                                                                                           Кузьмишиної О.М.,
суддів:                                                                                                                                                                    Грибан І.О., Костюк Л.О.,  
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1   до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Чернігівській області щодо нарахування та виплати не у повній мірі ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року, за період з 19.07.2022 року по 01.12.2022 року у розмірі 30000,00 грн щомісячно, а також за період з 01.04.2023 по 30.06.2023 року у розмірі 10000,00 грн щомісячно;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Чернігівській області нарахувати та виплатити з урахуванням раніше виплачених сум ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року, за період з 19.07.2022 по 01.12.2022 у розмірі 30000,00 грн щомісячно, а також за період з 01.04.2023 по 30.06.2023 у розмірі 10000,00 грн щомісячно.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у період з 19.07.2022 по 01.12.2022 не в повному розмірі нараховано та виплачено грошові кошти, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 30000,00 грн та у період з 01.04.2023 по 30.06.2023 у розмірі 10000,00 грн щомісячно. Вказує, що у спірні періоди перебував на службі та виконував службові обов`язки, не перебував у відпустках.  
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій останній просить його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції прийнято рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права.  
Зокрема, в апеляційній скарзі зазначається про бездіяльність відповідача щодо неповного нарахування та неповної виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168 від 28.02.2022 року за весь період несення служби в умовах воєнного стану.
Апелянт також зазначає, що з 24.02.2022 року і до набрання чинності Порядку, затвердженого наказом МВС України №775 від 28.11.2022 року, єдиним нормативно-правовим актом, який передбачав право на отримання позивачем додаткової винагороди на період дії воєнного стану у розмірі 30000 грн до 100000 грн була постанова КМУ №168, в якій жодних застережень про ненарахування додаткової винагороди за період тимчасової непрацездатності не було. Вважає, що будь-які зменшення розміру додаткової винагороди згідно постанови КМУ №168 до 02.12.2022 року у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю є протиправними.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2024 та 18.04.2024 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.
Від Головного управління Національної поліції в Чернігівській області 22.04.2024 року надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначив, що додаткова винагорода є окремим тимчасовим додатковим видом грошового забезпечення, який виплачується поліцейським під час проходження служби та виконання службових обов`язків, тобто є додатковим стимулюючим заохоченням саме за виконання службових обов`язків. При цьому пунктом 14 Порядку встановлено пряму заборону на виплату додаткової винагороди поліцейським, які перебувають у відпустках; відсторонені від виконання службових обов`язків та відсутні на службі; звільнені від виконання службових обов`язків на підставі документа, що підтверджує тимчасову непрацездатність.
Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.    
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильності застосування норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходив службу у Головному управління Національної поліції в Чернігівській області на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області.
Відповідно до витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 04.07.2023 № 322 о/с по особовому складу позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини сьомої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».
Представником позивача 02.08.2023 року надіслано запит щодо надання відомостей про нарахування грошового забезпечення позивача, у відповідь на який відповідач листом від 14.08.2023 надав відомість про нарахування грошового забезпечення позивача з січня по грудень 2022 року.
Представником позивача 18.08.2023 року подано запит, у відповідь на який відповідач листом від 28.08.2023 № 21/К-102аз повідомив, що згідно наказу ГУНП в Чернігівській області від 26.01.2023 року № 31 о/с додаткова винагорода нарахована та виплачена у січні 2023 року у сумі 5806,44 грн за період з 26.12. 2022 по 31.12.2022 та надав довідку №415/124/21/01-2023 від 28.08.2023 року.  
Надалі представником позивача 22.09.2023 року подано запит, в якому останній просив нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду передбачену постановою КМУ №168 від 28.02.2022 року за весь період проходження ним служби у період воєнного стану у повній мірі, згідно з вимогами чинного законодавства.
Листом від 02.10.2023 року № 21/К-117аз відповідач повідомив, що за дні перебування на лікарняних або у відпустках додаткова винагорода не встановлюється та не виплачується.  
Вважаючи бездіяльність відповідача щодо неповного нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 протиправною, позивач звернувся до суду з позовом.
Суд першої інстанції приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог дійшов висновку, що додаткова винагорода згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» є платою за працю чи нагородою за заслуги та досягнення та визначається згідно з пунктом 13 Порядку як сума встановлених винагород за кожен календарний день. Відтак, суд зазначає про відсутність підстав для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди за період 19.07.2022 року по 01.12.2022 року у розмірі 30000,00 грн щомісячно, а також за період з 01.04.2023 по 30.06.2023 року у розмірі 10000,00 грн щомісячно. Суд також зазначає, що позивач перебував на лікарняному у період з 08.09.2022 по 12.09.2022, з 23.09.2022 по 26.09.2022, з 27.09.2022 по 27.09.2023, з 26.10.2022 по 28.10.2022, з 15.11.2022 по 17.11.2022, з 18.11.2022 по 21.11.2022, з 16.04.2023 по 20.04.2023, з 21.04.2023 по 23.04.2023, з 02.06.2023 по 06.06.2023 та з 06.06.2023 по 11.06.2023 та у відпустці у період з 01.04.2023 по 30.06.2023 та з 20.05.2023 по 02.06.2023, а тому відповідачем правомірно нараховувалась та виплачувалась позивачу додаткова винагорода відповідно до Постанови № 168.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
В силу вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII).
Згідно із пунктом 4 частини десятої статті 62 Закону №580-VIII поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України.
Відповідно до частини першої, другої статті 94 цього Закону поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Згідно із пунктами 3, 4 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 №260 (далі - Порядок №260) грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення виплачується поліцейським, які призначені на штатні посади (зарахованих у розпорядження) в Національній поліції, та здобувачам ЗВО.
За приписами пунктів 6, 7 розділу І Порядку №260 підставою для виплати грошового забезпечення є наказ керівника (начальника) органу, закладу, установи Національної поліції (далі - орган поліції) про призначення на посаду поліцейського відповідно до номенклатури посад, наказ ректора ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу поліції та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат. Грошове забезпечення поліцейським виплачується за місцем проходження служби виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення.
Таким чином, до складових грошового забезпечення осіб поліцейських відносяться, зокрема, щомісячні доплати.
Згідно зі статтею 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан. Строк дії воєнного стану в Україні в подальшому продовжено відповідними Указами Президента України (№ 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023) з 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України видав постанову №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі також - «Постанова №168»).
Приписами п. п. 1, 3 постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (в первісній редакції) визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Міністерству фінансів опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.
Постановою КМУ від 07.07.2022 №793 «Про внесення змін до постанови КМУ від 28.02.2022 № 168» (згідно із пунктом 2 цієї постанови, вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022) внесені зміни до постанови №168, а саме у пункті 1 в абзаці першому слова і цифри додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно замінити словами і цифрами додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.
Відповідно до пункту 1 постанови № 168 (в редакції постанови Кабміну від 07.07.2022 №793) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Згідно із пунктами 2-1, 3 постанови № 168 (в чинній редакції) установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів. Міністерству фінансів опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.
Отже, на період дії воєнного стану, співробітникам, зокрема, Національної поліції України постановою №168 передбачена виплата додаткової винагороди.
Виходячи з цього, встановлена постановою Кабінету Міністрів України №168 додаткова винагорода є складовою грошового забезпечення поліцейських Національної поліції, яку держава взяла на себе обов`язок виплачувати їм на період дії воєнного стану в Україні.
У первинній редакції постанови Кабінету Міністрів України №168 розмір додаткової винагороди для поліцейських Національної поліції, крім тих із них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, був визначений у фіксованому розмірі - 30000 гривень щомісячно.
Водночас, з урахуванням змін до постанови №168, внесених Кабінетом Міністрів України постановою від 07.07.2022 №793, розмір цієї додаткової винагороди визначений у граничному розмірі «до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць».
Проте в обох зазначених постановах Кабінету Міністрів України (№168 і №793) передбачено, що вони набирають чинності з дня їх опублікування та застосовуються з 24 лютого 2022 року.
Системний аналіз наведених вище нормативно правових актів свідчить про те , що Президент України доручив Кабінету Міністрів України запровадити відповідні заходи правового режиму воєнного     стану в Україні та забезпечити їх фінансування, а відтак умовами призначення додаткової винагороди у порядку постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 є одночасна сукупність таких обставин як: 1) належність особи до складу, зокрема, атестованих спеціальними званнями працівників Національної поліції України; 2) несення особою служби в правовому режимі воєнного стану, зокрема, безпосередня участь у заходах, визначених Планом запровадження та забезпечення здійснення заходів правового режиму воєнного стану в Україні; 3) видання командиром (начальником) наказу про призначення додаткової винагороди, котрий безпосередньо і визначає     факт участі     у відповідних заходах.
Слід звернути увагу, що винагорода є платою за працю чи нагородою за заслуги, досягнення.
Правило щодо пропорційності розміру грошового забезпечення співробітників поліції до виконаної норми праці отримало своє подальше правозастосування у наказі Міністерства внутрішніх справ України № 775 від 28.11.2022, яким затверджено Порядок та умови виплати додаткової винагороди поліцейським на період дії воєнного стану, передбаченої пунктом 1 постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Так, пунктом 14 Порядку передбачено, що додаткова винагорода не виплачується за умов, якщо поліцейські: 1) перебувають під домашнім арештом, узяті під варту - за час перебування під домашнім арештом чи під вартою; 2) перебувають у відпустках - за час перебування у відпустках; 3) відсторонені від виконання службових обов`язків (посади) відповідно до Дисциплінарного статуту, відсторонені від посади відповідно до Кримінального процесуального кодексу України - з дня відсторонення від виконання службових обов`язків (посади), відсторонення від посади до закінчення застосування таких заходів; 4) перебувають у службовому відрядженні за кордоном (крім поліцейських, які забезпечують отримання, перевезення чи супроводження небезпечних вантажів, гуманітарної допомоги, міжнародної технічної допомоги, організацію закупівель чи виконання умов договорів (контрактів), удосконалюють чи отримують необхідні знання та навички для виконання обов`язків під час дії воєнного стану) - за час перебування у службовому відрядженні; 5) відсутні на службі (за місцем дислокації) органу (підрозділу) поліції без поважних причин - за час відсутності на службі без поважних причин; 6) звільнені від виконання службових обов`язків на підставі документа, що підтверджує тимчасову непрацездатність (крім випадків, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку та умов, а також крім поліцейських, які направлені за рішенням лікарсько-консультативної комісії для отримання медичної та/або реабілітаційної допомоги або які направлені згідно із законодавством для лікування за кордон, або які перебувають на амбулаторному лікуванні внаслідок обставин, визначених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку та умов),- з дня звільнення від виконання службових обов`язків; 7) проходять первинну професійну підготовку (крім тих, які здійснюють професійну підготовку без відриву від служби),- з дня направлення на первинну професійну підготовку; 8) добровільно здалися в полон - із дня добровільної здачі в полон; 9) відряджені до державних органів, установ та організацій, крім тих, які залучаються в установленому порядку до безпосереднього виконання повноважень поліції; 10) є здобувачами освіти денної форми навчання закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, крім тих, які залучаються в установленому порядку до виконання повноважень поліції.
Як встановлено під час розгляду справи та підтверджено матеріалами справи,   позивач перебував на лікарняному у період з 08.09.2022 по 12.09.2022, з 23.09.2022 по 26.09.2022, з 27.09.2022 по 27.09.2023, з 26.10.2022 по 28.10.2022, з 15.11.2022 по 17.11.2022, з 18.11.2022 по 21.11.2022, з 16.04.2023 по 20.04.2023, з 21.04.2023 по 23.04.2023, що підтверджується наданим до суду переліком наявних на порталі Пенсійного фонду України електронних листків непрацездатності, відкритих ОСОБА_1 .
Відповідно до листа КНП «Бахмацький міський центр» первинної медико-санітарної допомоги Бахмацької міської ради Чернігівської області вих. №01-03/636 від 29.11.2023 встановлено, що позивач знаходився на амбулаторному лікуванні у Бахмацькій амбулаторії ЗПСМ з 02.06.2023 по 06.06.2023 та з 06.06.2023 по 11.06.2023.
Також в матеріалах справи міститься довідка про перебування у відпустках ОСОБА_1 від 20.11.2023 № 4039/124/20/02-2023, в якій зазначено, що ОСОБА_1 у період з 01.07.2022 по 31.12.2022 у відпустках не перебував. В період з 01.04.2023 по 30.06.2023 перебував у частині щорічної основної відпустки за 2023 рік, з 20.05.2023 по 02.06.2023, що також підтверджується витягом з наказу від 18.05.2023 № 224 о/с.
Проаналізувавши зазначені обставини справи, колегія суддів встановила, що нарахування та виплата додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року за період з 19.07.2022 по 01.12.2022 у розмірі 30000, 00 грн щомісячно, а також за період з 01.04.2023 по 30.06.2023 у розмірі 100000,00 грн щомісячно з урахуванням часу перебування ОСОБА_1 на лікарняному та у відпустках підтверджується наданими до суду першої інстанції довідками від 28.08.2023 року №415/1211/21/01-2023, від 02.10.2023 №564/1211/21/01-2023, а також витягами з наказів Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 26.09.2022 №461о/с, від 24.10.2022 №500о/с, від 21.11.2022 №542о/с, від 21.12.2022 №586 о/с, від 08.05.2023 №202 о/с, від 05.07.2023 №324 о/с, від 06.06.2023 №260о/с з додатками в частині встановлення позивачу додаткової винагороди.
Таким чином, на підставі викладеного, твердження апелянта про те, що йому у спірний період виплачували додаткову винагороду в меншому розмірі спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.  
Доводи апелянта про те, що з 24.02.2022 року і до набрання чинності Порядку, затвердженого наказом МВС України №775 від 28.11.2022 року єдиним нормативно-правовим актом була постанова КМУ №168, в якій жодних застережень про ненарахування додаткової винагороди за період непрацездатності не було, колегія суддів не приймає до уваги, виходячи із наступного.
Так, Верховний Суду у постанові від 18.09.2023 року у справі №420/6607/22 зазначив, що системний і цільовий способи тлумачення пункту 1 Постанови №168 у його взаємозв`язку з нормами статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» і приписами Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» дає Верховному Суду підстави для висновку, що додаткова винагорода є видом грошового забезпечення поліцейського, яке виплачується йому за період проходження служби під час дії воєнного стану. Ця винагорода має тимчасовий характер, а її виплата зумовлена виконанням службових обов`язків в обставинах військової агресії Російської Федерації проти України. Тому статус поліцейського сам по собі автоматично не забезпечує особі права на отримання додаткової винагороди.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Більше того, колегія суддів зазначає, що ключовим фактором для вирішення спору у даному випадку є виконання або не виконання обов`язків за які держава визначає додаткову винагороду. Логічно, що у разі не виконання будь-яких обов`язків додаткова винагорода не виплачується.
Правова природа додаткової винагороди полягає у виконанні завдань, а не у тому, що особа лише має статус поліцейського.
Тобто, знаходження на лікарняному та у відпустці не дає право позивачу на отримання вищенаведеної додаткової винагороди.
Виходячи із зазначеного, суд апеляційної інстанції зазначає, що пунктом 14 Порядку, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 775 від 28.11.2022, встановлено пряму заборону на виплату додаткової винагороди поліцейським, які перебувають у відпустках; звільнені від виконання службових обов`язків на підставі документа, що підтверджує тимчасову непрацездатність.  
Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Апелянт не надав до суду належні докази, що підтверджують факт протиправності рішення суду першої інстанції.
Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно зі  статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України    рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За правилами  статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року у справі №620/16023/23 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 ст.263 , п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Суддя - доповідач                                                                                                                                                 О.М. Кузьмишина

Судді                                                                                                                                                                                           І.О.Грибан

                                                                                                         Л.О. Костюк