Справа № 734/2919/23 	Головуючий у 1 інстанції Домашенко Ю. М. 	
Провадження № 33/4823/554/24 	  	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП         	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2024 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника - Лабадіна І.О.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Лабадіна І.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Козелецького  районного суду Чернігівської області від 08 травня 2024 року, 

В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 28 червня 2023 року о 23 год. 40 хв., по вул. Богдана Хмельницького, 2 у м. Остер, Чернігівської області, ОСОБА_1 керував автомобілем Ford Focus C-MAX, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху. 

Не погодившись із рішенням суду, захисник Лабадін І.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду як незаконну та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення. Вказує, що у зазначений  у протоколі час ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, поліцейськими не забезпечено безперервну відеофіксацію правопорушення. Вважає, що наявна у справі роздруківка тесту ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння № 505 (час тестування о 23:47 год.) є недопустимим доказом, оскільки в цей час тестування водія не здійснювалося. Водночас, роздруківку тесту № 504, виконаного о 23:43 год, до матеріалів справи не долучено. Посилається на те, що місцевий суд неправильно зазначив в оскаржуваній постанові почутий ОСОБА_1 результат огляду як 0,214 проміле, оскільки ОСОБА_1 почув результат 0,14 проміле, а також не врахував відсутність об`єктивного підтвердження надання поліцейськими для візуального ознайомлення технічного засобу з результатом саме 2,14 проміле, що якраз і підтверджує пояснення ОСОБА_1 . Крім того, апелянт звертає увагу на те, що працівники поліції не відсторонювали ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. 

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, що підтвердив його захисник, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.
Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника Лабадіна І.О., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. 

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

   Відповідно до вимог п.2.9 «а» ПДР України, затверджених постановою КМУ за №1306 від 10.10.2001, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я. 

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №160874 від 28.06.2023, ОСОБА_1 , 28 червня 2023 року о 23:40 год., по вул. Б. Хмельницького, 2 в м. Остер, Чернігівської області, керував автомобілем Ford Focus C-MAX, р.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу Драгер Alkotest 6810 АRАМ 2279; результат огляду - 2,14 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2). 
Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.  

Як убачається з інформації з роздруківки приладу «Драгер», результат продування ОСОБА_1 зазначеного спеціального технічного приладу становить 2,14 проміле, з результатом останній погодився та поставив свій підпис (а.с.6).

З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського слідує, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху. Під час перевірки документів та спілкуванні у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, які були йому озвучені, при цьому останній не заперечував вживання спиртних напоїв. Після чого ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або в закладі охорони здоров`я; водій погодився пройти огляд на місці зупинки, результат огляду - 2,14 проміле, з яким останній погодився. При цьому, ОСОБА_1 намагався домовитись з працівниками поліції не оформляти на нього адміністративні матеріали, що також свідчить про намагання останнього уникнути відповідальності за скоєне.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.ст. 254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
  
Твердження апелянта про те, що відеоматеріал не може слугувати належним доказом, так як відеофіксація не здійснювалась безперервно, є непереконливими, оскільки вказаний відеозапис є лише одним із доказів на підтвердження даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному повноважною на те особою.
Крім того, на відеозаписі чітко зафіксовано проходження ОСОБА_1 відповідного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, і підстави піддавати сумніву зміст даного відеозапису відсутні.

Посилання  апелянта на те, що ОСОБА_1 почув результат огляду як 0,214‰, а не 2,14‰, у зв`язку з чим і підписав акт огляду, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до відеозапису поліцейським чітко повідомлено водію результати огляду – 2,14 проміле та зазначено про перевищення норми в 10 разів і водій відповів, що розуміє та погодився з показаннями спеціального технічного приладу.

Відсутність у матеріалах справи відомостей про відсторонення поліцейськими ОСОБА_1 від керування транспортним засобом,  не утворює достатню підставу для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження щодо ОСОБА_1 , оскільки не спростовує факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто наявність у діях останнього події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б не були предметом дослідження в суді першої інстанції, або порушень судом вимог матеріального або процесуального закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію сторони захисту слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.  

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,                                              

П О С Т А Н О В И В :

          Апеляційну скаргу захисника Лабадіна І.О. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Козелецького  районного суду Чернігівської області від 08 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Заболотний