КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
    03680 м. Київ , вул. Солом`янська, 2-а 

Номер апеляційного провадження №  22-ц/824/4992/2024                                                          

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
 
            28 лютого 2024 року                                                                    м. Київ
                                                                                                                   Справа № 361/2762/22
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:   
головуючого   судді-доповідача                             Ящук Т.І., 
суддів                                                                        Немировської О.В.,  Рейнарт І.М.
за участю секретаря  судового засідання              Кравченко Н.О.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2022 року, ухвалене у складі судді Петришин Н.М., 
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення батьківства,
 
встановив:
 
У липні 2022 року  позивач ОСОБА_3 звернулась до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просить: 
- визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- виключити відомості з актового запису про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які внесені відповідно до статті 135 СК  України; 
- внести відомості до актового запису про народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що в період часу з червня 2020 року зустрічалась із ОСОБА_4 . У період зачаття дитини разом із ОСОБА_4 не проживали однією сім`єю, а зустрічались та підтримували статеві стосунки. Від фактичних шлюбних відносин у сторін народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після народження дитини, шлюбні відносини між сторонами не склались. Батько дитини ОСОБА_4 був військовослужбовцем та загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації. Відповідачі по справі є батьками ОСОБА_4 , який є батьком дитини ОСОБА_5 . Відповідно до результатів дослідження Медико-генетичного центру «МАМА ПАПА», ОСОБА_1 та ОСОБА_5 являються біологічними родичами. 
 
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2022 року позов задоволено.
Визнано   ОСОБА_4 батьком дитини  ОСОБА_5 , про що Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зроблений відповідний актовий запис № 502.
Виключено відомості з актового запису про народження дитини ОСОБА_5 , які внесені відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України.
Внесено в актовий запис № 502 від 03 червня 2021 року про ОСОБА_5 , зроблений Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), наступні зміни: батько з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_4 ».
 
Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначають, що судове засідання у справі, яке було призначене на 14.12.2022 р., проведено за відсутності  відповідачів за їх заявами про визнання позову. Після ухвалення судом рішення у них виникли небезпідставні сумніви щодо батьківства ОСОБА_4 по відношенню до малолітнього ОСОБА_5 . За життя їх син ОСОБА_4 не визнав свого батьківства щодо народженої ОСОБА_3 дитини та категорично не сприймав походження дитини від нього. 
Вказують, що відповідно до результатів генотипоскопічного дослідження в генетичному центрі «МАМА ПАПА» № 35282 від 28.06.2022 р.н., імовірність того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , 2021 року народження, являються біологічними родичами (нарівні бабуся - онук), по результатах проведеного дослідження складає 99,999815%. Разом з тим, після проведення генотипоскопічного дослідження у відповідачів виникли сумніви з приводу достовірності результатів дослідження, оскільки мазки з ротової порожнини у позивача, дитини та у ОСОБА_1 були відібрані з порушенням стерильності та послідовності. Так, лаборант під час відібрання зразків була неуважною, незосередженою, відволікалась на сторонні розмови та не змінювала рукавички після відібрання зразків одночасно у кожного. Крім того, у відповідача ОСОБА_2 взагалі не відбиралися зразки, які б свідчили про наявність кровної спорідненості з ОСОБА_5 , зважаючи на обставину наявності у чоловіків по її лінії спадкового вродженого генетичного захворювання - фімоз, яке присутнє у ОСОБА_2 , покійного сина ОСОБА_4 та інших родичів чоловічої статі. Оскільки позивачем суду був наданий вищевказаний висновок з центру «МАМА ПАПА», то судом першої інстанції не призначалася у справі судово-медична генетична експертиза, що в свою чергу вказує на ймовірність хибності результатів проведеного дослідження.
Зазначають, що у листопаді 2022 р. вони запросили позивача з дитиною пожити в їх сім`ї, щоб краще познайомитися з дитиною та переконатися у родинних зв`язках з дитиною. Впродовж двох тижнів вони проживали в сім`ї, однак жодної подібності з зовнішністю, характером, станом здоров`я та генетичними захворюваннями, які мав їх син (алергія та несприйняття ампіцилінової групи, загин жовчного міхура) не виявили. 
Крім того, позивач після ухвалення судового рішення заявила, що має намір заволодіти майном їх трагічно загиблого сина та відсудити у них матеріальну допомогу, отриману ними, як батьками загиблого військовослужбовця, після чого, забравши дитину, зникла. Вказані обставини свідчать про наявність в діях позивача насамперед корисливих мотивів.
 
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 - ОСОБА_8 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін.    
Вказує, що в матеріалах справи наявні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 14 грудня 2022 року, за змістом яких відповідачі просили суд першої інстанції розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги визнали. Доказів заперечень ОСОБА_4 шлюбних відносин із ОСОБА_3 та факту батьківства матеріали справи не містять, а тому такі доводи відповідачів не підтверджені у встановленому порядку. 28 червня 2022 року за заявою відповідача ОСОБА_1 Медико-генетичним центром «МАМА ПАПА» зроблено висновок №35282, відповідно до якого ймовірність того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 являються біологічними родичами (на рівні бабуся-онук), по результатах проведеного дослідження, складає 99,999815%. 
Вказане дослідження було проведено ОСОБА_9 , яка має повну вищу освіту за спеціальністю «Генетика», диплом магістра з відзнакою КВ № НОМЕР_1 . Крім того, до матеріалів вказаного висновку долучено копію Витягу відомостей з бази даних Ліцензійного реєстру МОЗ України суб`єктів господарювання, які провадять господарську діяльність з медичної практики, з якого вбачається, що ТОВ «МАМА ПАПА» отримало ліцензію №1168 від 03.11.2016 з медичної практики за спеціальністю, зокрема генетика медична. В даній справі цей доказ наявний,  а тому факт встановлення батьківства є доведеним, адже доказів протилежного матеріали справи не містять. Всі інші доводи апеляційної скарги зводяться до намагання змусити суд апеляційної інстанції переоцінити досліджені в судовому засіданні докази, що не віднесено до повноважень апеляційного суду, а відтак такі доводи не заслуговують на увагу.
 
В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_10 підтримали доводи апеляційної скарги, просили рішення суду скасувати.
Позивач ОСОБА_3 та її представник заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили рішення суду залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши учасників справи та їх представників, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_5 , про що зроблено відповідний актовий запис № 502. Матір`ю у свідоцтві про його народження записана ОСОБА_3 , а відомості про батька внесені на підставі частини 1 статті 135 СК України.
ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 . Батьком у свідоцтві про його народження записаний ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , який за твердженням позивача, є біологічним батьком її сина.
28 червня 2022 року Медико-генетичним центром «МАМА ПАПА» зроблено висновок генотипоскопічного дослідження №35282, відповідно до якого ймовірність того, що  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , являються біологічними родичами (на рівні бабуся-онук), по результатах проведеного дослідження, складає 99, 999815% (а.с. 12-32).
 
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що генотипоскопічним дослідженням доведено спорідненість ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , а тому,  враховуючи те, що відповідачі позов визнали у повному обсязі, дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
Частиною 1 статті 126 СК України визначено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 статті 135 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові дитини записується за її вказівкою.
Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині 3 статті 128 цього Кодексу.
У постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок щодо застосування статті 130 СК України та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.
У постанові Верховного Суду від 30 травня 2023 року у справі № 592/4443/17 зазначено, що: «як докази для встановлення батьківства в суді можуть бути досліджені зокрема: листи, телеграми відповідача, в яких він повідомляє про можливість народження чи народження його дитини певною жінкою; заява відповідача за місцем роботи про надання йому відпустки у зв`язку з народженням дитини; показання свідків про виявлення відповідачем турботи про дитину та її матір, обрання імені дитини тощо. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це».
 
Частиною 3 статті 12, частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з висновком постанови Верховного Суду від 25 серпня 2020 року по справі № 478/690/18, висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.
Європейський суд з прав людини у справі KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства».
Таким чином, висновок судової молекулярно-генетичної (судово-біологічної, судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства і заінтересовані особи у підтвердження своєї позиції мають право заявити клопотання про призначення відповідної судової експертизи.
 
Як вбачається з матеріалів справи, із заявою про проведення генотипоскопічного дослідження до Медико-генетичного центру «Мама Папа»  зверталась відповідач ОСОБА_1 .
Висновком  генотипоскопічного дослідження №35282, проведеним 28 червня 2022 року Медико-генетичним центром «Мама Папа», встановлено, що ймовірність біологічного споріднення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , 1975 року народження, на рівні бабуся-онук,  по результатах проведеного дослідження складає 99, 999815%.
Враховуючи висновок вказаного генотипоскопічного дослідження та  що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , його матір`ю є ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
 
Доводи апеляційної скарги відповідачів про наявність підстав для сумнівів в результатах генотипоскопічного дослідження №35282, колегія суддів відхиляє, враховуючи наступне.
З метою перевірки доводів апеляційної скарги відповідачів та за їх клопотанням ухвалою Київського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року по справі було призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, на вирішення якої поставлені наступні питання:
- чи наявне кровне споріднення між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , матір`ю якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та яка величина вірогідності підтвердження (у відсотковому відношенні);
- чи наявне кровне споріднення між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , матір`ю якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та яка величина вірогідності підтвердження (у відсотковому відношенні);
- чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , біологічними бабусею, дідусем   ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , матір`ю якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на підставі проведеної судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи.
 
23 травня 2023 року до суду апеляційної інстанції надійшов лист - повідомлення Відділення судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи №100-173/868 від 15 травня 2023 року про те, що вирішити питання біологічного батьківства шляхом дослідження біологічного матеріалу бабусі (матері батька) та дитини неможливо, рівно як і встановити біологічну спорідненість між ними, у зв`язку з відсутністю відповідних методик, а також вирішити питання біологічного батьківства шляхом дослідження біологічного матеріалу дідуся та дитини чоловічої генетичної статі, тобто спорідненості по чоловічій лінії, у вказаній установі неможливо у зв`язку з відсутністю належної технічної бази, а тому ухвала Київського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року повертається без виконання.
Водночас повідомлено, що судову експертизу генетичної ідентифікації на предмет встановлення спорідненості по чоловічій лінії можливо провести в Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України або Дніпропетровському обласному бюро судово-медичної експертизи .
Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 липня 2023 року доручено проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, призначеної ухвалою Київського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року у даній справі, експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України .
 
З висновку судової експертизи №СЕ-19/111-23/40553-БД від 30.10.2023 року  вбачається, що для проведення молекулярно-генетичної експертизи 04.10.2023 у лабораторії біологічних досліджень та обліку Київського НДЕКЦ МВС було проведено відбір експериментальних зразків букального епітелію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , про що складений акт відбирання зразків букального епітелію для проведення молекулярно-генетичної експертизи.
Відповідно до висновку №СЕ-19/111-23/40553-БД від 30.10.2023 року, порівняльним дослідженням встановлено, що генетичні ознаки Y - хромосоми зразка букального епітелію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (об`єкт № 1.1 Y), збігаються з генетичними ознаками Y -хромосоми зразка букального епітелію ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (об`єкт № 2.1 Y), отже біологічна спорідненість по батьківській лінії між вказаними особами не виключається.
За результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи судовим експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Тронько К. надано висновок №СЕ-19/111-23/40553-БД від 30.10.2023 року, відповідно до якого: 
1. Питання не вирішувалося, у зв`язку з тим, що: "...у Київському НДЕКЦ проводяться молекулярно-генетичні дослідження, за фактом встановлення батьківства, материнства тільки при дослідженні ядерної ДНК прямих родичів (батьки, діти), або біологічної спорідненості по чоловічій лінії по Y - хромосомі...".
2. Генетичні ознаки Y-хромосоми зразка букального епітелію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (об`єкт № 1.1Y), збігаються з генетичними ознаками Y-хромосоми зразка букального епітелію ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (об`єкт № 2.1Y), отже біологічна спорідненість по батьківській лінії між вказаними особами не виключається.
3. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 може бути біологічним родичем (дідом) по батьківській лінії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Частина питання «чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 … біологічними бабусею... ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , матір`ю якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на підставі проведеної судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи?..." не вирішувалася, у зв`язку з тим, що: "...у Київському НДЕКЦ проводяться молекулярно-генетичні дослідження, за фактом встановлення батьківства, материнства тільки при дослідженні ядерної ДНК прямих родичів (батьки, діти), або біологічної спорідненості по чоловічій лінії по Y -хромосомі...".
 
Оцінивши вказаний висновок №СЕ-19/111-23/40553-БД від 30.10.2023 року за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи у сукупності з висновком  генотипоскопічного дослідження №35282, проведеним 28 червня 2022 року за замовленням ОСОБА_1 , колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції  про доведеність факту батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_11 , відносно малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Доводи апеляційної скарги про те, що за життя ОСОБА_4 не визнав свого батьківства щодо дитини ОСОБА_5 та категорично не сприймав походження дитини від нього, колегія суддів відхиляє,  оскільки біологічне батьківство між вказаними особами доведено висновком генотипоскопічного дослідження №35282, відповідно до  якого ймовірність біологічного споріднення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , 1975 року народження, на рівні бабуся-онук,  по результатах проведеного дослідження складає 99, 999815%,  та висновком судової молекулярно-генетичної експертизи Київського НДЕКЦ МВС України, відповідно до якого біологічна спорідненість ОСОБА_2 (діда) відносно ОСОБА_5 по батьківській лінії між вказаними особами не виключається. 
Належних та допустимих доказів на спростування кровної спорідненості загиблого ОСОБА_4 з сином ОСОБА_11 , відповідачами, у передбаченому ст.ст.12, 81 ЦПК України порядку, суду не надано.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 14 грудня 2022 року відповідачі подали до суду заяви, в яких  позовні вимоги ОСОБА_3 визнали. 
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Враховуючи  подання до суду першої інстанції вищевказаних доказів та визнання позову відповідачами, суд першої інстанції ухвалив обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог. 
Посилання відповідачів на відсутність доказів спільного проживання  позивача ОСОБА_3 та  їх сина ОСОБА_4 висновків суду не спростовують, оскільки підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України, у даному випадку це висновки генотипоскопічного дослідження та судової молекулярно-генетичної експертизи .
Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.
Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права,  доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України  є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374 - 375, 381 - 383 ЦПК України, суд
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - залишити без задоволення. 
Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2022 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з  дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 03 червня 2024 року.

    Суддя  - доповідач:                                                                     Ящук Т.І. 

Судді:                                                                        Немировська О.В.

Рейнарт І.М.