Справа № 759/7280/24                                                                              Суддя в суді першої інст. – Дячук С.І.
Провадження № 33/824/2924/2024                                                      Суддя-доповідач – Дрига А.М.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
            3 червня 2024 року                                                                                            м. Київ
 
            Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Дрига А.М.,
 
за участю – ОСОБА_1 ,
адвоката – Грабчука О.В.,
 
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 16 квітня 2024 року, якою
 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімуму доходів громадян, тобто у розмірі 850 грн., -
 
В С Т А Н О В И В:
 
            Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 16 квітня 2024 року ОСОБА_1  визнано винуватим за ст. 124 КУпАП та накладенона нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімуму доходів громадян, тобто у розмірі 850 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1  судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, тобто в сумі 605 грн. 60 коп.
Відповідно до постанови судді,  ОСОБА_1  29 березня 2024 року, близько 15 год. 10 хв., керуючи технічно справним автомобілем «ФОЛЬКСВАГЕН» д.н.з. НОМЕР_1 в        м. Київ, Брест-Литовське шосе, 19 км. в напрямку м. Житомир, в порушення вимог п.п. 2.3б, 16.13 Правил дорожнього руху (далі – Правил) не був уважним, виконуючи поворот ліворуч, не надав перевагу в русі автомобілю «МАН» д.н.з. НОМЕР_2 (водій ОСОБА_2 ), який рухався у зустрічному напрямку прямо та здійснив з ним зіткнення, що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів.
            Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
            Такі вимоги обґрунтовує тим, що повертаючи ліворуч він мав право закінчувати маневр, а водій ОСОБА_2 зобов`язаний був його пропустити, оскільки водій ОСОБА_2 не мав права рухатись по узбіччю. Отже, саме в діях водія ОСОБА_2 наявні порушення правил ПДР і причинно-наслідкових зв`язок з настанням ДТП.
Заслухавши думку ОСОБА_1 та його представника адвоката Грабчука О.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції дані вимоги закону у повній мірі було дотримано.
За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав        ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого        ст. 124 КУпАП.
Зокрема, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується фактичними даними, що містяться               в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №529038 від 29.03.2024 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП (а.с.1); схемі місця ДТП, яка складена у відповідності з вимогами Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 (а.с.2). Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.
Згідно з вимогами п. п. 2.3б, 16.13 Правил, водій зобов`язаний бути уважним, перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються рівнозначною дорогою в зустрічному напрямку прямо чи праворуч. 
Судом першої інстанції правильно встановлено, що причиною зіткнення транспортних засобів стала неуважність водія ОСОБА_1 , який не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, перед початком руху, а саме повороту ліворуч, не надав перевагу у русі автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку прямо та здійснив зіткнення з автомобілем «МАН».
Вимоги п. 10.1 ПДР передбачають повну відповідальність водія, який розпочинає рух, перестроювання або змінює напрямок за безпеку дорожнього руху від початку і до закінчення маневру. При цьому не слід розраховувати на дії інших водіїв щодо попередження можливих наслідків у результаті виникнення небезпечних ситуацій.
Суд першої інстанції проаналізував наявні у справі докази, які узгоджуються між собою, дійшов правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п.п. 2.3 «б», 16.13 ПДР України, і доводи апеляційної скарги           ОСОБА_1 з приводу того, що він не порушував правил дорожнього руху цього не спростовують.
Не можуть бути взяті до уваги й доводи апеляційної скарги захисника про те, що правила дорожнього руху порушив водій автомобіля «МАН», оскільки суд не має правових підстав для встановлення винуватості водія іншого транспортного засобу, з огляду на те, що  протокол про адміністративне правопорушення щодо нього не складався.           
Отже, суд першої інстанції, проаналізувавши докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є доведеною, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.  
З урахуванням викладеного, вважаю, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, а відтак підстав для її задоволенняапеляційний суд не вбачає.                 
Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено. 
Враховуючи наведене, постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 16 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачається.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Святошинського районного суду м. Києва від 16 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 – залишити без змін.
Постанова є остаточною та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                          А.М. Дрига