П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2024 року
м. Київ
Справа № 990/88/24
Провадження № 11-81заі24
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Шевцової Н. В., 
суддів Банаська О. О., Булейко О. Л., Власова Ю. Л., Воробйової І. А., Гриціва М. І., Єленіної Ж. М., Желєзного І. В., Короля В. В., Кривенди О. В., Мазура М. В., Мартєва С.Ю., Пількова К. М., Погрібного С. О., Ступак О. В., Ткача І. В., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Усенко Є. А.
розглянула в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2024 (судді Рибачук А. І., Бучик А.Ю., Кравчук В. М., Стародуб О. П.) у справі № 990/88/24 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправною та скасування ухвали, зобов`язання повторно розглянути скаргу,
УСТАНОВИЛА:
Короткий зміст та обґрунтування наведених у позовній заяві вимог
1. 27.03.2024 через підсистему "Електронний суд" до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя, в якій позивач просив: 
- визнати протиправною та скасувати ухвалу члена Вищої ради правосуддя від 24.01.2024 № 30дс-24 про залишення без розгляду та повернення заяви ОСОБА_1 про порушення керівником Деснянської окружної прокуратури міста Києва Єфімовим А. А. та прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва Легачем В. М. вимог щодо несумісності; 
- зобов`язати направити скаргу ОСОБА_1 на рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 23.01.2024 № 30дс-24 про відмову у відкритті дисциплінарного провадження стосовно керівника Деснянської окружної прокуратури міста Києва Єфімова А.А. та прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва Легача В. М. до Вищої ради правосуддя для повторного розгляду.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
2. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01.04.2024 зазначену позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення її недоліку шляхом надання до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду уточненої позовної заяви з конкретизацією вимог і викладом обставин, передбачених статтею 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), з підтвердженням обставин, якими обґрунтовуються його позовні вимоги, надання доказів порушення його прав та свобод з боку відповідача саме при здійсненні ним функцій органу державної влади відповідно до норм чинного законодавства, доказів направлення копій позовної заяви іншим учасникам справи та подання власного письмового підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.
3. 03.04.2024 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла заява із змінами та доповненнями до позовної заяви ОСОБА_1 , в якій на виконання вимог пункту 11 частини п`ятої статті 160 КАС України позивач надав власне письмове підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
4. Також на виконання вимог ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01.04.2024 позивач зазначив, що з урахуванням положень абзацу першого частини другої статті 161 КАС України ним на електронну пошту відповідача направлено електронним листом інформацію щодо подання до Верховного Суду позовної заяви. На підтвердження зазначеної обставини ОСОБА_1 надав скриншот електронного листа, створеного з його електронної пошти ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та направленого на електрону пошту відповідача ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
5. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправною та скасування ухвали, зобов`язання повторно розглянути скаргу повернуто позивачеві, оскільки він не виконав вимоги ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01.04.2024 в частині конкретизації його вимог і викладення обставин, передбачених статтею 160 КАС України, з підтвердженням обставин, якими обґрунтовуються його позовні вимоги, не надав докази порушення його прав та свобод з боку відповідача саме при здійсненні ним функцій органу державної влади відповідно до норм чинного законодавства та не надав доказів направлення копій позовної заяви іншим учасникам справи.
Короткий зміст та обґрунтування вимог, наведених в апеляційній скарзі 
6. Не погодившись із зазначеною вище ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду 15.04.2024 ОСОБА_1 через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи подав апеляційну скаргу.
7. Позивач стверджує, що він зазначив обставини, якими обґрунтовує свої вимоги, надав докази, що підтверджують ті обставини, які обґрунтували належним чином порушення його прав, свобод та інтересів, спричинені незаконним, оскаржуваним рішенням Вищої ради правосуддя.
Позиція інших учасників справи стосовно апеляційної скарги
8. У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення. Вища рада правосуддя вважає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, оскільки визнання протиправним та скасування оскаржуваної ухвали члена Вищої ради правосуддя не вплине на обсяг прав та обов`язків позивача.
Рух апеляційної скарги
9. Ухвалою від 24.04.2024 Велика Палата Верховного Суду відкрила провадження за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , а ухвалою від 15.05.2024 призначила її до розгляду в порядку письмового провадження, про що повідомлено учасників справи.
ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їх застосування. Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи
10. Велика Палата Верховного Суду, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги щодо порушення норм процесуального права судом першої інстанції, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
11. Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
12. Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
13. У статті 4 КАС України визначено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду.
14. Згідно із частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
15. Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 5 КАС України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
16. Процесуальне законодавство встановлює вимоги до змісту позовної заяви. Від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи. Законодавство не вимагає матеріально-правового обґрунтування вимог, однак обґрунтування позову не правовими фактами може негативно вплинути на наслідки вирішення вимоги по суті.
17. Форма та зміст позовної заяви закріплені у статті 160 КАС України.
18. Згідно із частиною першою цієї статті у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
19. Відповідно до пунктів 4, 5, 9 частини п`ятої статті 160 КАС України у позовній заяві зазначаються, зокрема: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; докази, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.
20. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (частина четверта статті 161 КАС України).
21. Згідно із частиною першою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, установлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
22. Частиною другою цієї статті визначено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
23. Як убачається з матеріалів справи, ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01.04.2022 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків цієї позовної заяви.
24. Суд першої інстанції зауважив, що позивач не дотримався вимог пунктів 4 та 5 частини п`ятої статті 160 КАС України, оскільки він не навів належних обґрунтувань порушення оскаржуваним рішенням його прав, свобод та інтересів та з поданої позовної заяви неможливо чітко встановити зміст його позовних вимог. У цій позовній заяві переважно заявлені вимоги про встановлення судом певних фактів, зобов`язання вчинити певні дії, а не вимоги про захист прав, свобод чи інтересів позивача у спірних правовідносинах, із зазначенням належних обґрунтувань щодо можливих порушень таких прав, свобод чи інтересів.
25. Так, на обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 зазначив, що оскаржувана ухвала члена Вищої ради правосуддя від 24.01.2024 № 239/0/18-24 прийнята з порушенням норм чинного законодавства, оскільки вимог щодо несумісності ним заявлено не було. Крім того, позивач зазначив, що 26.01.2024 подав до Вищої ради правосуддя скаргу на рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 23.01.2024 № 30дс-24 про відмову у відкритті дисциплінарного провадження стосовно керівника Деснянської окружної прокуратури міста Києва Єфімова А. А. та прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва Легача В. М.
26. Разом з тим, як видно зі змісту позовної заяви, доданих до неї документів та ухвали члена Вищої ради правосуддя від 24.01.2024 № 239/0/18-24 про залишення без розгляду та повернення заяви ОСОБА_1 про порушення керівником Деснянської окружної прокуратури міста Києва Єфімовим А. А. та прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва Легачем В. М. вимог щодо несумісності, скарга позивача, за результатом розгляду якої приймалась спірна зазначена вище ухвала Вищої ради правосуддя, датована 13.01.2024 та зареєстрована відповідачем 15.01.2024 за вхідним № М-257/0/7-24.
27. Окрім того, як видно зі змісту доданої до позовної заяви скарги позивача вона містить вимогу щодо порушення керівником Деснянської окружної прокуратури міста Києва Єфімовим А. А. та прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва Легачем В. М. вимог щодо несумісності та фактично стосується незгоди заявника із діями (бездіяльністю), які вчинили вищезазначені особи, разом з тим вимог щодо оскарження рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 23.01.2024 № 30дс-24 вона не містить та і не могла містити, оскільки це рішення прийняте 23.01.2024, тобто після подання позивачем зазначеної скарги.
28. Суд першої інстанції звернув увагу позивача на те, що у позові необхідно чітко та конкретно сформулювати зміст позовних вимог, вказати, які акти, дії чи бездіяльність зазначеного органу є протиправними і навести обґрунтування їх протиправності, а також зазначити, які конкретно дії в межах наданих суду повноважень необхідно вчинити для відновлення порушених прав.
29. Також суд першої інстанції зауважив, що позивачем не дотримано вимоги пункту 11 частини п`ятої статті 160 КАС України, оскільки він не надав власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
30. Крім того, відповідно до частини другої статті 161 КАС України до позовної заяви додаються докази надсилання її копії та копій доданих документів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.
31. До позовної заяви не було додано доказів направлення копій позовної заяви та копій доданих до неї документів іншим учасникам справи.
32. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01.04.2024 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліку позовної заяви шляхом надання до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду уточненої позовної заяви з конкретизацією вимог і викладом обставин, передбачених статтею 160 КАС України, з підтвердженням обставин, якими обґрунтовуються його позовні вимоги, надання доказів порушення його прав та свобод з боку відповідача саме при здійсненні ним функцій органу державної влади відповідно до норм чинного законодавства, доказів направлення копій позовної заяви іншим учасникам справи та подання власного письмового підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.
33. 03.04.2024 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла заява зі змінами та доповненнями до позовної заяви ОСОБА_1 , в якій на виконання вимог пункту 11 частини п`ятої статті 160 КАС України позивач надав власне письмове підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
34. Також на виконання вимог ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01.04.2024 позивач зазначив, що з урахуванням положень абзацу першого частини другої статті 161 КАС України ним на електронну пошту відповідача направлено електронним листом інформацію щодо подання до Верховного Суду позовної заяви. На підтвердження зазначеної обставини ОСОБА_1 надав скриншот електронного листа, створеного з його електронної пошти ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та направленного на электрону пошту відповідача ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
35. Суд першої інстанції зауважив, що відповідно до абзацу першого частини другої статті 161 КАС України у разі подання позовної заяви та доданих до неї документів в електронній формі через електронний кабінет до позовної заяви додаються докази надсилання її копії та копій доданих документів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.
36. Згідно із частиною дев`ятою статті 44 КАС України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати до суду доказ надсилання цих матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності у іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність у іншого учасника справи електронного кабінету - в паперовій формі листом з описом вкладення.
37. Отже, з аналізу зазначених вище норм слідує, що у разі подання учасником справи позовної заяви через підсистему «Електронний суд» сторона зобов`язана надати до суду докази надсилання цих матеріалів іншим учасникам справи до їх електронного кабінету з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами або у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність у іншого учасника справи електронного кабінету - в паперовій формі листом з описом вкладення, а відтак наданий позивачем скриншот не є належним доказом направлення відповідачу копії позовної заяви та копій доданих документів у спосіб, що визначений абзацом першим частини другої статті 161 КАС України.
38. Перевіряючи питання усунення позивачем зазначених в ухвалі Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01.04.2024 недоліків в частині конкретизації його вимог і викладення обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, передбачені статтею 160 КАС України, суд першої інстанції зазначив таке.
39. В уточненій позовній заяві ОСОБА_1 висловив доводи, які зводяться до незгоди з прийнятою судом першої інстанції ухвалою від 01.04.2024, зазначивши, що він дотримався всіх вимог, визначених у статті 160 КАС України, в решті наведені вимоги є ідентичними тим, які були наведені в позовній заяві і яким надавалася оцінка в ухвалі Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01.04.2024. Отже, ОСОБА_1 не виконав вимог ухвали суду першої інстанції від 01.04.2024, оскільки не навів належних обґрунтувань порушення оскаржуваним рішенням його прав, свобод та інтересів та не конкретизував зміст його позовних вимог, що не дає можливості встановити дійсний зміст і суть правовідносин, що виникли між позивачем та Вищою радою правосуддя.
40. Як убачається зі змісту уточненої позовної заяви, позивач не погоджується з ухвалою члена Вищої ради правосуддя від 24.01.2024 № 30дс-24, проте, як вже зазначалося в ухвалі суду першої інстанції від 01.04.2024 з доданих до позовної заяви документів та з вебсайту Вищої ради правосуддя (за посиланням https://hcj.gov.ua/doc/doc/43353) видно, що в цей день приймалась ухвала відповідача від 24.01.2024 № 239/0/18-24 на підставі скарги позивача, що не узгоджується з номером ухвали, зазначеним у прохальній частині позовної заяви.
41. Окрім того, як вже зазначалося в ухвалі Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01.04.2024 скарга позивача, за результатом розгляду якої приймалася ухвала члена Вищої ради правосуддя від 24.01.2024 № 239/0/18-24 про залишення без розгляду та повернення заяви ОСОБА_1 про порушення керівником Деснянської окружної прокуратури міста Києва Єфімовим А. А. та прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва Легачем В. М. вимог щодо несумісності, датована 13.01.2024 та зареєстрована відповідачем 15.01.2024 за вхідним №М-257/0/7-24, проте доводи позивача в позовній заяві та в уточненій заяві зводяться до того, що він подав скаргу до Вищої ради правосуддя 26.01.2024 на рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 23.01.2024 № 30дс-24, а відтак неможливо чітко встановити, яке саме рішення Вищої ради правосуддя є предметом оскарження та які обставини позивачем покладено в обґрунтування своїх позовних вимог.
42. Суд першої інстанції зауважив, що зазначена позивачем мета звернення до суду із цим позовом суперечить його обґрунтуванню. Неможливо встановити взаємозв`язок доводів позовної заяви та уточнень до неї з її вимогами.
43. Отже, аналогічно до первісної редакції позовної заяви зі змісту її уточненої редакції неможливо встановити зміст і суть правовідносин, що виникли між позивачем та Вищою радою правосуддя, оскільки позивачем не зазначено чітко, яке рішення Вищої ради правосуддя він просить скасувати та не наведено належних обґрунтувань порушення таким рішенням його прав, свобод та інтересів.
44. З урахуванням наведеного суд першої інстанції виснував, що позивач не виконав вимоги ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01.04.2024 в частині конкретизації його вимог і викладення обставин, передбачених статтею 160 КАС України, з підтвердженням обставин, якими обґрунтовуються його позовні вимоги.
45. Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо останній не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
46. Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції, Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що встановлені судом в ухвалі від 01.04.2024 недоліки цієї позовної заяви, зокрема, стосовно її невідповідності вимогам статей 160, 161 КАС є суттєвими і у своїй сукупності дійсно перешкоджали можливості вирішити питання про відкриття провадження за цією позовною заявою. Водночас позивач був повідомлений про наслідки неусунення недоліків у встановлений судом строк і мав реальну можливість їх усунути у визначений у згаданій ухвалі спосіб.
47. Зі змісту уточненої позовної заяви, наданої позивачем на виконання ухвали від 01.04.2024, вбачається, що в ній наведено ті ж вимоги та їх обґрунтування, які не відрізняються від попередньої редакції позову, та неможливо встановити зміст і суть правовідносин, що виникли між позивачем та Вищою радою правосуддя, оскільки позивач не зазначив чітко, яке рішення Вищої ради правосуддя він просить скасувати, та не навів належних обґрунтувань порушення таким рішенням його прав, свобод та інтересів.
48. Такі зміни у змісті позовних вимог не дають підстав для висновку про виконання позивачем вимог ухвали від 01.04.2024.
49. За цих обставин Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком суду першої інстанції про неусунення позивачем зазначених у згаданій ухвалі недоліків та наявність передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України підстави для повернення позовної заяви.
50. У решті доводи та міркування, викладені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
51. Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
52. Велика Палата Верховного Суду вважає, що ухвалу суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм процесуального права, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильних висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, а тому підстав для скасування ухвали суду немає.
Висновки щодо розподілу судових витрат
53. Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
54. Оскільки Велика Палата Верховного Суду не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 312, 316, 322, 325 КАС України, Велика Палата Верховного Суду
 
ПОСТАНОВИЛА:
1. Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2024 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                          Н.В. Шевцова 
Судді: | О. О. Банасько           О. Л. Булейко           Ю. Л. Власов           І. А. Воробйова           М. І. Гриців           Ж. М. Єленіна           І. В. Желєзний           В. В. Король           О. В. Кривенда | | М. В. Мазур С. Ю. Мартєв К. М. Пільков С. О. Погрібний О. В. Ступак І. В. Ткач О. С. Ткачук В. Ю. Уркевич Є. А. Усенко