ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 686/25986/23
Провадження № 22-ц/4820/491/24

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,
секретаря Чебан О.М.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2023 року (суддя Карплюк О.І.) за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Верховної Ради України, третя особа Центральна виборча комісія про відшкодування моральної шкоди,
в с т а н о в и в :
У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до держави Україна в особі Верховної Ради України, третя особа Центральна виборча комісія про відшкодування моральної шкоди.
В обґрунтування позовних вимог зазначалось, народний депутат України ОСОБА_2 , будучи громадянином Грузії, отримав в лютому 2015 року громадянство України, яке в подальшому використав для незаконного набуття статусу Народного депутата в 2019 році, оскільки у відповідності до теологічного тлумачення терміну «народним депутатом України може бути громадянин України, який на день виборів досяг двадцяти одного року, має право голосу і проживає в Україні протягом останніх п`яти років», тобто як вважає позивач, народним депутатом України може бути громадянин України, який саме на момент виборів саме як громадянин України проживав протягом останніх п`яти років на території України. 
Посилаючись на зазначене, позивач вважає, що як ЦВК так і Верховна Рада України порушили його право на правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність та оскільки це право відновити неможливо станом на час звернення з даним позов, то позивач прагне за його порушення грошової компенсації у вигляді моральної шкоди, яку оцінив у розмірі десяти мільйонів гривень.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Суд керувався тим, що ОСОБА_1 не надано до суду належних та допустимих доказів того, що діями відповідача йому заподіяна моральна шкода.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення су першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не витребував докази, які позивач просив витребувати у зв`язку із неможливістю їх отримати. Суд за власною ініціативою закрив підготовче засідання, не давши позивачу можливості заявити ще одне клопотання та заяву, безпідставно та з метою психологічного і фізичного тиску викликав судову охорону, здійснював переривання запису судового засідання. Суд першої інстанції прийняв рішення без повторного повідомлення позивача про дату, час і місце наступного судового засідання, чим позбавив його права бути присутнім в суді та виступати в дебатах. Зазначає, що оскільки відповідачем не надано жодного належного, допустимого, достовірного чи достатнього доказу на зменшення своєї вини, суд мав прийняти рішення на користь позивача. Посилаючись на судову практику Верховного Суду, зазначив, що суд зобов`язаний забезпечити йому отримання відповідного відшкодування. Крім того, просить витребувати в Державній міграційній службі України оригінали документів, які стали підставою для набуття громадянства України ОСОБА_2 .
У відзиві на апеляційну скаргу представник Верховної Ради України погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відсутності у даній цивільній справі всіх необхідних елементів складу правопорушення, які є підставою для застосування такої міри деліктної відповідальності, як відшкодування моральної шкоди. Тому вважає, що суд ухвалив оскаржуване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволенні, а оскаржуване рішення суду - без змін.
У відзиві на апеляційну скаргу представник Центральної виборчої комісії зазначає, що рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, визначеному статтею 2 ЦПК України, є законним, таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, та обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень. У зв`язку із чим просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. Крім того, просить відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування у Державній міграційній службі України оригіналів документів, які стали підставою для набуття громадянства України ОСОБА_2 , оскільки таке клопотання подано із порушенням вимог ст.84 ЦПК України, а також не є предметом доказування у даній справі.
В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток.
Згідно з частиною 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що під час організації підготовки та проведення позачергових виборів народних депутатів України 21 липня 2019 року до Центральної виборчої комісії надійшла заява Політичної партії «Слуга народу» разом з іншими документами щодо реєстрації кандидатів у депутати, висунутих 10 червня 2019 року на позачерговому З`їзді №3 цієї політичної партії та включених до її виборчого списку кандидатів у депутати, у загальнодержавному багатомандатному виборчому окрузі на вказаних позачергових виборах народних депутатів України, зокрема ОСОБА_2 .
Постановою від 24 червня 2019 року №1233 Центральна виборча комісія, зареєструвала кандидатів у депутати, включених до виборчого списку заява Політичної партії «Слуга народу», у загальнодержавному багатомандатному виборчому окрузі на позачергових виборах народних депутатів України 21.07.2019 року, у тому числі ОСОБА_2 .
На підставі протоколу Центральної виборчої комісії про результати виборів народних депутатів України в загальнодержавному багатомандатному виборчому окрузі від 03 серпня 2019 року, постановою Комісії від 12 серпня 2019 року №1886, ОСОБА_2 було зареєстровано народним депутатом України, обраним на позачергових виборах народних депутатів України 21.07.2019 року в загальнодержавному багатомандатному виборчому окрузі від Політичної партії «Слуга народу».
Постанови Центральної виборчої комісії №1233 від 24 червня 2019 року, №1886 від 12 серпня 2019 року є чинними, в судовому порядку не оскаржувались.
Статтею 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
В силу ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
Верховна Рада України за своєю природою є представницьким органом державної влади. який відповідно до частини першої статті 76 Конституції України складають чотириста п`ятдесять народних депутатів України - громадян України, обраних на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування строком на 4 роки. Формування шляхом прямих виборів і функціонування на засадах колегіальності забезпечують Верховній Раді України характер представницького органу.
Відповідно до положень статті 79 Конституції України, статті 2 Закону України «Про статус народного депутата України», повноваження народного депутата України починаються після складення ним присяги на вірність Україні перед Верховною Радою України з моменту скріплення присяги особистим підписом під її текстом.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що в деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього.
При цьому на потерпілого (позивача) покладається обов`язок довести факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу).
У випадку завдання громадянинові шкоди внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб шкода відшкодовується у повному обсязі незалежно від вини цих органів та осіб.
Особа набуває право на відшкодування моральної шкоди внаслідок неправомірних дій щодо неї або членів її сім`ї, якщо це призвело до фізичних і душевних страждань потерпілого.
Право на звернення до суду гарантується чинним законодавством і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право порушується, не визнається або оспорюється. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси цієї особи, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
ОСОБА_1 обґрунтував свої вимоги про відшкодування моральної шкоди, порушенням його прав на правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність органів державної влади України. Таке порушення його прав спричинено незаконним набуттям ОСОБА_2 статусу народного депутата на позачергових виборах України 21.07.2019 року.
Водночас, матеріали справи не містять належних і допустимих доказів про те, що відповідач вчинив відносно ОСОБА_1 неправомірні дії, які знаходяться у прямому причинному зв`язку із завданням останньому шкоди. Також відсутні докази про заподіяння моральної шкоди ОСОБА_1 і порушення його цивільного права.
За таких обставин, суд першої інстанції правильно керувався тим, що позов ОСОБА_1 є необґрунтованим і не підлягає задоволенню.
Посилання ОСОБА_1 на доведеність вимог і неналежну оцінку судом досліджених доказів не відповідають фактичним обставинам справи. 
Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, а саме розгляд справи 22.12.2023 року без належного його повідомлення є безпідставними та підлягають відхиленню.
Відповідно до рекомендованого повідомлення, яке повернулося на адресу суду першої інстанції, ОСОБА_1 про судове засідання, яке відбулося 22.12.2023 року повідомлений 13.12.2023 року ( а.с.65). 
Інші доводи апеляційної скарги щодо порушення норм процесуального права на правильність вирішення справи не призвели, а тому підлягають відхиленню.
Суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, нормами матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. 
За таких обставин та з врахуванням зазначених норм законодавства підстав для скасування рішення суду немає.
У зв`язку з тим, що суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишає без задоволення, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд –
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 01 квітня 2024 року.

Судді                                                                           Т.О. Янчук

       Л.М. Грох 

       О.І. Ярмолюк