ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

21 травня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/19229/22	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Баранник Н.П.,        
          розглянувши в порядку письмового провадження  в місті Дніпрі  апеляційну скаргу ОСОБА_1     
на ухвалу  Дніпропетровського окружного адміністративного суду    від  17.07.2023, (суддя суду першої інстанції Кадникова Г.В.), прийняте в порядку спрощеного провадження в місті Дніпрі, в адміністративній справі №160/19229/22   за позовом   ОСОБА_1  до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В :
          Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.07.2023 у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.
          Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та прийняти нову постанову про перегляд рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.02.2023, адміністративний позов задовольнити повністю.
          Апеляційна скарга обґрунтована тим, що 13.06.2023 Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду соціальних справ прийняв постанову у справі №560/804/22 , в якій зазначив, що викладені раніше висновки ВС у справі №580/2869/22 щодо правомірності нарахування та виплати щорічної разової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі, визначеному Порядком №540, є таким, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, відтак від вказаних висновків Судова плата ВС відступила. Позивач зазначає, що оскільки рішення про відмову в задоволенні його позовних  вимог ґрунтувалось на висновках ВС, викладених в постанові у справі у справі №580/2869/22, у зв`язку з відступом від правової позиції ВС, рішення в справі №160/19229/22    підлягає перегляду за нововиявленими обставинами.
          Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга    не підлягає  задоволенню з наступних підстав.
          Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовної заявою в якій просив:
- визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови позивачу у перерахунку та виплаті невиплаченої частини щорічної грошової допомоги до 5 травня 2022 року у розмірі 8179 грн.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату позивачу невиплаченої частини щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2022 року у розмірі 8179 грн. (з урахуванням вже отриманої позивачем щорічної грошової допомоги до 5 травня у розмірі 1491 гривень), відповідно до рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 і статті 12 Закону №3551-ХІІ.
Рішенням суду від 06 лютого 2023 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_2 , позивач) до  Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі – ГУ ПФУ України в Дніпропетровській області, відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії було відмовлено.
          Позивач звернувся із заявою про перегляд рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами.  Заява обґрунтована тим, що у зв`язку з прийняттям 13.06.2023 Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду соціальних справ постанови у справі №560/804/22, виникли підстави для перегляду рішення суду в цій справі за нововиявленими обставинами. 
Вирішуючи заяву позивача по суті суд першої інстанції виходив з того, що наведені позивачем обставини не є нововиявленими для умов перегляду судового рішення.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Частиною 1    статті 361  Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)    передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно із частиною 2    статті 361 КАС України    підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
При цьому, нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.
До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: 1) існування цих обставин на час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; 2) на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; 3) істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).
Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.
Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.
Разом з тим, не відноситься до підстав для перегляду рішення за нововиявленими обставинами відповідно до ч.4    ст.361 КАС України:
1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;
2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Отже, процедура скасування судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, проте він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.
Частиною 6    статті 361 КАС України    встановлено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Отже, необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на момент вирішення справи, по-друге, те, що ці обставини не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одному учаснику судового процесу, є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що за своєю правовою природою постанова Верховного Суду від 13.06.2023 року по справі №560/8064/22 не є нововиявленою обставиною, вказана постанова була прийнята вже після вирішення справи по суті,  тому вона не може бути підставою для перегляду рішення суду від 06.02.2023 року по цій справі за нововиявленими обставинами відповідно до    ст.361 КАС України.
Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2019 року (номер в ЄДРСР 86002048) та від 18.02.2020 року (номер в ЄДРСР 87826906). 
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала  суду першої інстанції є законним та обґрунтованою, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни чи скасування рішення  суду першої інстанції – відсутні.
          Керуючись ст. ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
          Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.07.2023 в адміністративній справі № 160/19229/22 – залишити без змін.
                    Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник