П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/35395/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Романченко Євген Юрійович 
Суддя-доповідач -  Смілянець Е. С.   
03 червня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Смілянця Е. С. 
суддів:  Драчук Т. О.  Полотнянка Ю.П. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до сектору Державного агенства водних ресурсів України в Житомирській області та Державного агентства водних ресурсів України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в грудні 2023 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд із позовом, в якому просив:
- визнати бездіяльність Сектору Державного агентства водних ресурсів України в Житомирській області щодо розгляду запиту ОСОБА_1 від 02 липня 2023 року "02.07.23 УВР запит Вільня";
- визнати бездіяльність Державного агентства водних ресурсів України щодо розгляду запиту ОСОБА_1 від 02 липня 2023 року "02.07.23 УВР запит Вільня";
- зобов`язати Сектор Державного агентства водних ресурсів України в Житомирській області розглянути запит ОСОБА_1 від 02 липня 2023 "02.07.23 УВР запит Вільня" згідно з нормами Законів України "Про звернення громадян", "Про доступ до публічної інформації", про що надати відповідну відповідь;
- зобов`язати Державне агентство водних ресурсів України розглянути запит ОСОБА_1 від 02 липня 2023 "02.07.23 УВР запит Вільня" згідно з нормами Законів України "Про звернення громадян", "Про доступ до публічної інформації", про що надати відповідну відповідь.
Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 19.02.2024 позов задовольнив частково. Визнав протиправною бездіяльність Сектора у Житомирській області Державного агентства водних ресурсів України як структурного підрозділу Державного агентства водних ресурсів України щодо не надіслання ОСОБА_1 відповіді на запит, викладеної у листі від 12.07.2023 №297/ЖТ/21-23.
Також зобов`язав Сектор у Житомирській області Державного агентства водних ресурсів України як структурного підрозділу Державного агентства водних ресурсів України надіслати ОСОБА_1 належним чином та у встановлений спосіб відповідь на запит від 02.07.2023 "02.07.23 УВР запит Вільня", викладеної у листі від 12.07.2023 №297/ЖТ/21-23. У задоволенні решти позовних вимог - відмовив.
Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. 
Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що на його спільний запит від 02 липня 2023 року "02.07.23 УВР запит Вільня" про надання інформації, відповідачем у встановлені строки відповіді не надано, що і стало підставою звернення до суду.
Вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив доводи позивача, оскільки відповідь відповідача від 12.07.2023 №297/ЖТ/21-23 не містить чіткої, зрозумілої та вичерпної інформації.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що запит позивача розглянуто у встановленому порядку та листом від 12.07.2023 надана відповідь заявнику на поштову адресу, зазначену у зверненні. 
Згідно з положеннями ч. 3  ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства  України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 , як зазначено в позовній заяві, 02 липня 2023 року звернувся спільно з громадською організацією "Проти придурків та ідіотів", відповідно до ст.ст. 34, 40 Конституції України, Закону України "Про звернення громадян", пп.. 1 частини 1 ст. 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" до Сектору Державного агентства водних ресурсів України в Житомирській області, Державного агентства водних ресурсів України із запитом від 02 липня 2023 року "02.07.23 УВР запит Вільня".
У зазначену запиті, позивач просив надати інформацію: "1. Кому, та згідно якого документу передано в оренду об`єкт водного фонду що знаходиться на території Коростишівської територіальної громади в с. Вільня (викопіювання з ПКК додається). 2. Умови оренди та їх виконання орендарем."
Позивач стверджує, що станом на 02 серпня 2023 року відповіді на звернення надано не було, відтак вважає дану бездіяльність протиправною, що і слугувало підставою звернення до суду із вказаним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Стаття 34 Конституції України встановлює, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб – на свій вибір.
Так, спірні правовідносини врегульовано Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон України №2939-VI), який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.
Згідно з п.2 ч.1 ст.5 Закону України №2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.
Частиною 1 статті 13 Закону України №2939-VI встановлено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
Приписами пункту 6 частини 1 статті 14 Закону України №2939-VI визначено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Порядок оформлення запитів на інформацію визначено ст. 19 Закону №2939-VI.
Згідно з ч.1 ст.19 Закону України №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.20 Закону України №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
При цьому, слід зазначити, що розпорядник повинен забезпечити особі, яка звертається із запитом на інформацію, доступ саме до тієї інформації чи документів, які він просить надати, а у випадку, якщо він не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції володіти інформацією, щодо якої зроблено запит, - відмовити у її наданні, не виходячи за межі чітко поставленого питання, щодо якого зроблено запит.
Тобто, розпорядник публічної інформації може (і має своїм обов`язком) надати тільки ту публічну інформацію, яку він, з огляду на свій правовий статус, створив та яка певним чином задокументована/відображена на матеріальних носіях інформації і якою він володіє. Якщо запит стосується інформації, яка міститься в кількох документах і може бути зібрана і надана без значних інтелектуальних зусиль (наприклад, без проведення додаткового змістовного аналізу), то така інформація відповідає критеріям "відображеності та задокументованості" і є публічною.
Велика Палата Верховного Суду в постановах від 25 червня 2019 року в справі № 9901/925/18 та від 20 травня 2021 року в справі № 9901/275/20 виклала правовий висновок, що розпорядник публічної інформації має обов`язок надати ту публічну інформацію, якою він володіє і яка певним чином задокументована/відображена на матеріальних носіях. Вжиття заходів для того, щоб створити інформацію, якої у володінні розпорядника немає, але щодо якої подано інформаційний запит, не охоплюється поняттям доступу до публічної інформації. Тому розпорядник не може нести тягар відповідальності за ненадання запитувачу інформації, якої нема в його володінні.
Слід також зазначити, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №393 "Про затвердження Положення про Державне агентство водних ресурсів України" Державне агентство водних ресурсів України (Держводагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, управління, використання та відтворення поверхневих водних ресурсів.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 28.08.2013 № 662-р були утворені територіальні органи як структурні підрозділи апарату Державного агентства водних ресурсів України.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 393 "Про затвердження положення про Державне агентство водних ресурсів України" та структури центрального апарату Державного агентства водних ресурсів України, з 16 жовтня 2015 року розпочав свою роботу сектор у Житомирській області Державного агентства водних ресурсів України (далі – сектор).
Сектор здійснює повноваження Держводагентства у частині видачі документів дозвільного характеру, надання адміністративних послуг та інших владних функцій у сфері управління, використання та відтворення поверхневих водних ресурсів у межах області.
Як встановлено судом першої інстанції, Сектор Державного агенства водних ресурсів України в Житомирській області, який є структурним підрозділом Державного агентства водних ресурсів України, розглянуто запит "02.07.23 УВР запит Вільня" у встановленому порядку та листом від 12.07.2023 №297/ЖТ/21-23 надано відповідь заявнику.
Також, представником відповідача у відзиві на адміністративний позов вказано, що лист від 12.07.2023 №297/ЖТ/21-23 надіслано ОСОБА_1 на поштову адресу, зазначену у зверненні.
При цьому, запит позивача стосувався щодо інформації: "1. Кому, та згідно якого документу передано в оренду об`єкт водного фонду що знаходиться на території Коростишівської територіальної громади в с. Вільня (викопіювання з ПКК додається). 2. Умови оренди та їх виконання орендарем."
Разом з тим, жодних доказів на підтвердження обставин надіслання позивачу листа від 12.07.2023 №297/ЖТ/21-23 на запит та доказів отримання позивачем вказаної відповіді відповідачем до матеріалів справи не надано.
Тобто, відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами дотримання вимог чинного законодавства щодо повідомлення позивача про наслідки розгляду його запитів, що свідчить про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неповідомлення позивача про результати розгляду такого запиту.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Доводи апеляційної скарги, що відповідь відповідача від 12.07.2023 №297/ЖТ/21-23 не містить чіткої, зрозумілої та вичерпної інформації, колегія суддів вважає необґрунтованими оскільки зі змісту наданої відповідачем відповіді зрозуміло, що передача в оренду об`єктів водного фонду здійснюється органами місцевого самоврядування, при цьому розпорядник публічної інформації може (і має своїм обов`язком) надати тільки ту публічну інформацію, яку він, з огляду на свій правовий статус, створив та яка певним чином задокументована/відображена на матеріальних носіях інформації і якою він володіє.
Враховуючи вищевикладене та той факт, що запит від 02.07.2023 ОСОБА_1 надіслав на електронну адресу Сектора у Житомирській області Державного агентства водних ресурсів України та для належного захисту прав позивача, суд першої інстанції обгрунтовано визнав протиправною бездіяльність Сектора у Житомирській області Державного агентства водних ресурсів України як структурного підрозділу Державного агентства водних ресурсів України щодо не надіслання ОСОБА_1 відповіді на запит, викладеної у листі від 12.07.2023 №297/ЖТ/21-23 та зобов`язав відповідача надіслати позивачу належним чином та у встановлений спосіб відповідь на запит від 02.07.2023 "02.07.23 УВР запит Вільня".
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Драчук Т. О.    Полотнянко Ю.П.