ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/999/24	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №711/2560/24 Категорія: на ухвалу    	ОСОБА_1  	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       29 травня 2024 року                                                                                                  м. Черкаси   

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді	Гончар Н.І., Сіренко Ю.В.	

       розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» на ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 18.04.2024 (суддя в суді першої інстанції Булгакова Г.В.) про визнання неподаною та повернення позовної заяви у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

в с т а н о в и в :

у березні 2024 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС»звернулося до суду з позовною заявою, якою просило стягнути із ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №3752497 від 19.02.2021 у розмірі 15 500,55 грн. та судові витрати. 
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.04.2024 позовну заяву у справі залишено без руху через невідповідність вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України, оскільки позивач не додав обґрунтованого розрахунку суми нарахованих відсотків за користування кредитними коштами (із зазначеннями періоду та сум їх нарахування) та первинних документів, що підтверджують факт та період нарахування відсотків, погашення заборгованості за кредитним договором.
04.04.2024 від представника позивача ОСОБА_3 на адресу суду на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху від 01.04.2024 надійшла заява про усунення недоліків та долучені до неї документи. 
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.04.2024 позовну заяву у справі визнано неподаною та повернуто позивачу, оскільки представник позивача в повній мірі не усунула недоліки, зазначені в ухвалі суду від 01.04.2024, зокрема останньою не надано доказів надсилання на адресу відповідача та третьої особи копії долучених до заяви про усунення недоліків документів листом з описом вкладення або доказів їх надсилання до Електронного кабінету учасників справи.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, представник позивача подав 07.05.2024 через відділення поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та постановлення ухвали суду з порушенням норм процесуального та матеріального права, просить її скасувати та відкрити провадження у даній справі.
В обґрунтування вказано на те, що при подачі позовної заяви до суду позивачем було додано всі наявні на той час докази на підтвердження позовних вимог та направлено відповідачу разом з позовною заявою. На виконання ухвали суду першої інстанції про залишення без руху позовної заяви представник позивача в заяві про усунення недоліків зазначив умови кредитного договору та усунув недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі суду. Крім того, цивільно-процесуальним законодавством не передбачено, що заява про усунення недоліків повинна направлятися сторонам у справі, тому скаржник вважає, що позивачем було виконано норми законодавства при подачі даної заяви.
За правилами ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
В даному випадку оскаржується ухвала про повернення позовної заяви позивачеві, яка зазначена в пункті 6 частини першої статті 353 ЦПК України. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно положень частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу (форма та зміст позовної заяви та документи, що до неї додаються), протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Частиною 3 статті 185 ЦПК України встановлено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Повертаючи позовну заяву у справі, суд виходив з того, що позивачем надано заяву про усунення недоліків, проте вказаною заявою недоліки не усунуто, оскільки представником позивача не надано доказів надсилання на адресу відповідача та третьої особи копії долучених до заяви про усунення недоліків документів листом з описом вкладення або доказів їх надсилання до Електронного кабінету учасників справи. 
При цьому, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.04.2024 позовну заяву у справі залишено без руху через невідповідність вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України, оскільки позивач не додав обґрунтованого розрахунку суми нарахованих відсотків за користування кредитними коштами (із зазначеннями періоду та сум їх нарахування) та первинних документів, що підтверджують факт та період нарахування відсотків, погашення заборгованості за кредитним договором.
В поданій позивачем до суду першої інстанції заяві на виконання приписів ухвали про залишення позову без руху представник позивача надав власні обґрунтування щодо позовної заяви та додав документи. 
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).
Згідно ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободу від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ст. 1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».
Згідно положення ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У справі «Церква села Сосулівка проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції закріплює «право на суд», в якому право на доступ до суду - право порушити провадження у судах щодо прав та обов`язків цивільного характеру - становить тільки один з його аспектів (див. "Голдер проти Об`єднаного Королівства", рішення від 21 лютого 1975 року, Серія A, N 18, ст. 18, п. 36). Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (див. «Беллет проти Франції», рішення від 4 грудня 1995 року, Серія A, N 333-Б, ст. 42, п. 36). 
Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини в справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року зазначено, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним.
Суд першої інстанції в цій справі помилково та необґрунтовано дійшов висновку про визнання неподаною та повернення позовної заяви у зв`язку з тим, що представником позивача не надано доказів надсилання на адресу відповідача та третьої особи копії долучених до заяви про усунення недоліків документів листом з описом вкладення або доказів їх надсилання до Електронного кабінету учасників справи, оскільки ухвалою суду від 01.04.2024 позовну заяву було залишено без руху з інших підстав, а саме через те, що позивач не додав обґрунтованого розрахунку суми нарахованих відсотків за користування кредитними коштами (із зазначеннями періоду та сум їх нарахування) та первинних документів, що підтверджують факт та період нарахування відсотків, погашення заборгованості за кредитним договором. На виконання ухвали від 01.04.2024 на адресу суду 04.04.2024 надійшла заява про усунення недоліків та долучені до неї документи від представника позивача ОСОБА_3 . 
Залишення без руху, а тим більше повернення позовної заяви з підстав, викладених судом у цій справі, є порушенням вимог процесуального законодавства в порушення приписів ст. 185 ЦПК України, адже суд своєю ухвалою залишив без руху позовну заяву з одних підстав, а повернув з інших, про які не вказав позивачу. Таким чином суд першої інстанції формально віднісся до застосування норм процесуального закону та прийшов до помилкового висновку про повернення позову з вищевказаних підстав.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.  
На підставі викладеного та враховуючи фундаментальний принцип безперешкодного доступу до правосуддя, визначений Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (п. 1 ст. 6), апеляційний суд вважає, що постановлена Придніпровським районним судом м. Черкаси від 18.04.2024 ухвала про повернення позову підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України (порушення норм процесуального права).
Керуючись ст. ст. 258, 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в  :

апеляційну скаргу – задовольнити.
Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.04.2024 про визнання неподаною та повернення позовної заяви у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», про стягнення заборгованості за кредитним договором – скасувати.
Матеріали даної цивільної справи направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття, подальшому провадженню не перешкоджає та касаційному оскарженню не підлягає. 
Повну постанову складено 29. 05.2024.

Суддя-доповідач                 

Судді