УХВАЛА

16 квітня 2024 року
м. Київ
справа № 185/278/23
провадження № 51- 1959 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                              ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду 
від 20 лютого 2024 року,
встановив:
У касаційній скарзі захисник просить перевірити судові рішення в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, Верховний Суд дійшов висновку, що її подано без додержання приписів зазначеної норми.
Відповідно до вимог ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Тому, особа, яка подає касаційну скаргу, посилаючись на незаконність судових рішень повинна вказати на конкретні порушення закону, які відповідно 
до ст. 438 КПК є підставами для зміни чи скасування судових рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. 
Разом з цим, захисник у касаційній скарзі конкретно не вказує на жодну з підстав, зазначених у ст. 438 КПК, за наявності яких суд касаційної інстанції може скасувати чи змінити судове рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. При розгляді касаційної скарги суд касаційної інстанції виходить із фактичних обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій.
Однак касаційна скарга захисника містить у собі доводи, які стосуються неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам провадження, що не може бути предметом перевірки суду касаційної інстанції відповідно до приписів ч. 1 ст. 433 КПК.
Водночас захисник взагалі не обґрунтовує у чому саме, з огляду на положення статей 404, 405, 409, 419 КПК у їх взаємозв`язку полягають порушення, допущені судом апеляційної інстанції та яким чином ці порушення перешкодили чи могли перешкодити цьому суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення у справі. 
Окрім цього, касаційна скарга захисника містить у собі суперечності. Зокрема, 
у ній вона заперечує винуватість засудженого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі - КК) та одночасно не погоджується з призначеним засудженому покаранням, що перешкоджає суду касаційної інстанції визначитись із вимогами касаційної скарги та межами касаційного перегляду судових рішень.
У прохальній частині скарги захисник просить скасувати судові рішення та закрити кримінальне провадження і при цьому одночасно просить застосувати до засудженого положення ст. 75 КК, що є суперечливими вимогами.
Порушуючи питання про застосування до ОСОБА_5 положень 
ст. 75 КК захисник у скарзі не обґрунтовує, яким чином він вважає можливим можливо застосування вказаної норми, з огляду на розмір покарання визначений санкцією ч. 1 ст. 115 КК.
Також захисником не виконано вимог ч. 5 ст. 427 КПК, оскільки до касаційної скарги не додано копії оскаржуваних судових рішень.
Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
За правилами ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху та надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
При цьому колегія суддів роз`яснює, що усунення вказаних недоліків слід здійснити шляхом внесення нового тексту касаційної скарги із урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень статті 427 КПК.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2023 року 
та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року щодо засудженого ОСОБА_5 залишити без руху та надати їй строк для усунення вказаних недоліків упродовж десяти днів із дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити захиснику, що у разі неусунення недоліків в установлений строк касаційну скаргу буде їй повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                 ОСОБА_2                                   ОСОБА_3