Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
30 квітня 2024 року
м. Київ
справа № 991/1473/24
провадження № 51- 2271ск24
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду  у складі:
головуючого судді                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу представника  ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 15 квітня 2024 року, 
встановив:
детективами Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52019000000001050 від 21.112019 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 - ч. 5 ст. 191 КК України (в редакції статті, чинній станом на 12.06.2018), ч. 3 ст. 27 - ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції статті, чинній станом на 09.11.2018), ч. 3 ст. 27 -
ч. 3 ст. 209 КК України (в редакції статті, чинній до 28.04.2020), ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених  ч. 5 ст. 27 - ч. 5 ст. 191 КК України (в редакції статті, чинній станом на 12.06.2018), ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції статті, чинній станом на 09.11.2018),
ч. 3 ст. 209 КК України (в редакції статті, чинній до 28.04.2020), ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого  ч. 5 ст. 191 КК України 
(в редакції статті, чинній станом на 12.06.2018).
Детектив НАБУ звернувся до слідчого судді Вищого антикорупційного суду з клопотанням про дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52019000000001050 стосовно ОСОБА_4 .
Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ухвалою від 10 квітня 2024 року клопотаннядетектива НАБУ задовольнив, надав дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52019000000001050 від 21.112019 стосовно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 - ч. 5 ст. 191 КК України (в редакції статті, чинній станом на 12.06.2018), ч. 3 ст. 27 - ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції статті, чинній станом на 09.11.2018), ч. 3 ст. 27 - ч. 3 ст. 209 КК України (в редакції статті, чинній до 28.04.2020).
Адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 зазначену ухвалу оскаржив в апеляційному порядку.
Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ухвалою від 15 квітня
2024 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України.
Не погоджуючись із ухвалою судді Апеляційної палати  Вищого антикорупційного суду від 15 квітня 2024 року, адвокат ОСОБА_5 подав касаційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Свої вимоги мотивує тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив у відкритті провадження, ухвала судді апеляційного суду є незаконною та такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, відтак підлягає скасуванню.
Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї матеріали, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_5 необхідно  відмовити з огляду на таке.
Главою 24-1 КПК України визначено особливості здійснення спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень.
Апеляційне оскарження судового рішення, яким задоволено клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, вказаною нормою не передбачено.
Як убачається зі змісту касаційної скарги та долучених до неї копій судових рішень, слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ухвалою від 10 квітня
2024 року надав дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 52019000000001050.
Частинами 1, 2 статті 392 КПК України визначено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про:
1) відмову у наданні дозволу на затримання; 2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; 3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; 4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; 5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні;
5-1) застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу; 6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; 7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні;
8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; 9) арешт майна або відмову у ньому; 10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; 11) відсторонення від посади або відмову у ньому; 11-1) продовження відсторонення від посади;
12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування; 13) закриття кримінального провадження на підставі частини дев`ятої статті 284 цього Кодексу.
Положеннями ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КПК України, з урахуванням рішення Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020року, визначено, що під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді:  за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення; про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1частини першої статті 284 цього Кодексу; про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру; повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
Частиною 3 ст. 309 КПК України визначено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394цього Кодексу.
Суд апеляційної інстанції, перевіряючи апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 на відповідність вимогам ч. 4 ст. 399  КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10 квітня 2024 року не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, у зв`язку з чим постановив ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Колегія суддів касаційного суду погоджується з таким висновком судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, вважає його достатньо вмотивованим, та таким, що повністю відповідає вимогам КПК України.
На підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що підстави для задоволення касаційної скарги представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 відсутні, тому у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою необхідно відмовити. 
Керуючись  п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
ухвалив:
відмовити представнику ОСОБА_4 - адвокату  ОСОБА_5 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 15 квітня 2024 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                    ОСОБА_3