Постанова
Іменем України
23 травня 2024 року
м. Київ
справа № 598/1598/19
провадження № 51-6243км23
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:
головуючої                                                  ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання     ОСОБА_4 ,
прокурора                                           ОСОБА_5 ,
захисника                                          ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 17 липня 2023 року в кримінальному провадженні № 22017000000000308 за обвинуваченням 
ОСОБА_7 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Біли Тернопільського району Тернопільської області, жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 317 Кримінального кодексу України (далі - КК України).   
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
1.       За вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 01 листопада 2022 року ОСОБА_7 визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 317 КК України та виправдано за недоведеністю у її діяннях складу кримінального правопорушення.
2.       Оскарженою ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 17 липня 2023 року зазначений вирок щодо ОСОБА_7 залишено без змін. 
3.       Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувалася у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.
4.       У серпні 2017 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_8 , матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, перебуваючи у с. Лісках Збаразького району Тернопільської області, керуючись мотивом незаконного особистого збагачення, запропонував своїй матері ОСОБА_7 та іншим невстановленим досудовим розслідуванням особам незаконно сіяти та вирощувати з метою подальшого збуту рослини роду конопель (Cannabis) у споруді силосної ями, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка перекрита конструктивними елементами та спеціально прихована покривом великого шару ґрунту, має один діючий вхід та вихід з господарчої будівлі. 
5.       На цю пропозицію зазначені особи погодилися та в період із серпня 2017 року (точної дати не встановлено) по 15 жовтня 2017 року, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, за попередньою змовою між собою та з ОСОБА_8 , незаконно висадили у спеціально обладнаній підземній теплиці в підготовлені з ґрунтом горщики насіння рослин роду конопель, а після їх сходження, з метою доведення їх до стадії дозрівання і використання з метою збуту, здійснювали їх культивування шляхом догляду за розсадою, пересадження їх у відкритий ґрунт спеціально облаштованих стелажів, знищення бур`янів, рихлення ґрунту, поливу та підтримання світлого і температурного режиму у приміщенні. 
6.        Із незаконно посіяних та вирощених рослин роду конопель (Cannabis)  ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи обривали верхівки частин та відділів стебел від коренів, які в подальшому там же висушували та частково подрібнювали, важили, фасували у прозорі безбарвні поліетиленові пакети, тобто незаконно виробляли та виготовляли особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який надалі незаконно зберігали у підземному приміщенні силосної ями за вищевказаною адресою.
7.       З метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на незаконне виробництво, виготовлення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи в серпні 2017 року за невстановлених обставин незаконно придбали обладнання та речовини, необхідні для вирощування рослини конопель і виготовлення наркотичного засобу канабісу, а саме: електронні ваги, вакуумний пакувальник «HENKELMAN Jumbo 42», електроприлад «Original HENKELMAN vacuum systems Jumbo mini», електричний подрібнювач марки «AL- KO Power Sloer 2500R», прозорі безбарвні поліетиленові пакети, електричні пристрої для замірювання температури та вологості «Ecotester PHZ Waterproof», світильники - опромінювачі «Argo - Papillion 600», світильник - опромінювач «SH-2000», розпилювач (пульверизатор), вентилятори «Green mile», вентилятори для витяжки «VENTS», тепловентилятори, електрокультиватори «Expert garden», лампові обігрівачі саморобного виробництва, мінеральні добрива марки «Dutch Pro Multi Total», «Dutch Pro Take Root», «Dutch Pro Explode», за допомогою яких у підземному приміщенні споруди силосної ями незаконно вирощували рослини роду конопель (Cannabis) та виробляли і виготовляли особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс.
8.       У період із 15 по 16 жовтня 2017 року в ході проведеного обшуку в підземному приміщенні вищевказаної споруди силосної ями за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено: 1 873 рослини роду конопель (Cannabis), що відносяться до рослин, які мають наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких заборонено; три пакети із частково подрібненою вологою речовиною рослинного походження зеленого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 4 822,46 г; картонний ящик з частинами рослин (стебел) світло коричневого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом -  канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 1 419,89 г; п`ять пакетів із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 22 077,00 г, що є особливо великим розміром, а також обладнання, за допомогою якого у підземному приміщенні споруди силосної ями за вищевказаною адресою здійснювалось незаконне вирощування рослини роду конопель (Cannabis) та вироблення і виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
9.       У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у цьому суді. Даючи власну оцінку доказам у кримінальному провадженні, відмінну від їх оцінки судами першої та апеляційної інстанцій, стверджує про необґрунтоване виправдання ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні. Не погоджується з висновками судів про відсутність в обвинувальному акті ознак об`єктивної та суб`єктивної сторін, конкретизації форми вини і мотивів інкримінованих їй злочинів, посилаючись на те, що ухвала місцевого суду про повернення обвинувального акта прокурору була скасована апеляційним судом. Стверджує, що дані у протоколі НСРД - аудіоконтролю ОСОБА_7 , який безпідставно визнаний судами недопустимим доказом, у сукупності з даними у протоколі обшуку, протоколах зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, висновках судових почеркознавчої та ґрунтознавчої експертиз, показаннями свідків та іншими доказами у кримінальному провадженні доводять причетність ОСОБА_7 до незаконного посіву та вирощування рослин конопель. Вважає, що судовий розгляд у суді апеляційної інстанції проведено формально, доводи в апеляційній скарзі прокурора щодо неповноти судового розгляду та неправильної оцінки доказів місцевим судом належним чином не проаналізовано і не спростовано, а ухвала апеляційного суду усупереч вимогам ст. 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) не містить відповідних мотивів прийнятого рішення.
Позиції інших учасників судового провадження
10.   У засіданні суду касаційної інстанції прокурор підтримала касаційну скаргу.
11.   Захисник проти задоволення касаційної скарги заперечив.
Мотиви Суду
12.   Заслухавши суддю-доповідача, з`ясувавши позиції учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
13.   За приписами ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
14.   Згідно із ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. 
15.   Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотримання вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підставі його ухвалення.
16.   Положеннями ст. 94 КПК України встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. 
17.   Згідно з ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
18.   Частиною 2 ст. 17 КПК України регламентовано, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
19.   Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Наявність обставин, які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
20.   Статтею 62 Конституції України передбачено, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
21.   Як убачається з мотивувальної частини вироку, у ній викладено формулювання обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_7 , та підстави її виправдання із зазначенням мотивів, з яких суд відкинув докази обвинувачення і дійшов висновку про недоведеність вчинення нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 317 КК України. При ухвалені виправдувального вироку стосовно ОСОБА_7 суд першої інстанції виходив із того, що доказами у кримінальному провадженні підтверджується факт незаконного вироблення, виготовлення та зберігання з метою збуту в с. Лісках Збаразького району Тернопільської області особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу з попередньо посіяних і вирощених рослин роду конопель у підземному приміщенні споруди силосної ями, яка перекрита конструктивними елементами та спеціально прихована покривом великого шару ґрунту, має один діючий вхід та вихід із господарчої будівлі. Разом із тим стороною обвинувачення не доведено сукупністю належних і допустимих доказів виконання обвинуваченою об`єктивної сторони інкримінованих їй злочинів та їх суб`єктивна сторона, а саме форма вини і мотиви. 
22.   Не погодившись з виправдувальним вироком стосовно ОСОБА_7 , прокурор оскаржив його до апеляційного суду.
23.   Суд апеляційної інстанції, розглядаючи апеляційну скаргу прокурора на вказаний вирок, належним чином перевірив викладені у ній доводи, які за змістом аналогічні доводам у касаційній скарзі прокурора, в порядку ч. 3 ст. 404 КПК України за клопотанням сторони обвинувачення провів часткове судове слідство, погодився з висновками суду першої інстанції щодо виправдання ОСОБА_7 та мотивами прийнятого ним рішення і законно й обґрунтовано постановив залишити цей вирок без змін, із чим погоджується також колегія суддів касаційного суду. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
24.   Зокрема, відхиляючи як докази дані, отримані за результатами проведення НСРД - аудіоконтролю ОСОБА_7 , суди послалися на те, що фактично працівниками поліції було здійснено не втручання у приватне життя останньої, а її допит щодо обставин, за якими надалі їй було висунуто обвинувачення. Зафіксована у протоколі проведення НСРД розмова відбувалась між ОСОБА_7 та працівниками поліції, які прийшли до неї додому, щоб вручити їй повістку про виклик, і фактично під час розмови допитали її щодо обставин, які відображені в обвинувальному акті.При цьому під час допиту був відсутній захисник, відповідний протокол не складався, ОСОБА_7 не роз`яснювались її права, у тому числі й право на захист та передбачені ст. 63 Конституції України, п. 3 ч. 1 ст. 66, пунктами 4, 5 ч. 3 ст. 42 КПК України права не свідчити проти себе, близьких родичів і членів своєї сім`ї, не говорити нічого з приводу підозри проти себе, обвинувачення чи в будь-який момент відмовитися відповідати на запитання чи давати пояснення.
25.   Надаючи оцінку даним у протоколі НСРД, суди правильно зазначили, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 258, ч. 1 ст. 260 КПК України аудіо -, відеоконтроль особи є різновидом втручання у приватне спілкування, тобто доступом до змісту спілкування за умови, що його учасники мають достатні підстави вважати таке спілкування приватним. Означене втручання проводиться без відома особи, якщо є достатні підстави вважати, що її розмови або інші звуки, рухи, дії, пов`язані з її діяльністю або місцем перебування тощо, можуть містити відомості, які мають значення для досудового розслідування. Натомість, допит - це слідча (розшукова) дія, що проводиться із заздалегідь визначеною метою, для одержання певної, а не будь-якої інформації, тобто її змістом є одержання показань від особи, яка володіє відомостями, що мають значення для розслідуваного кримінального правопорушення. Допит проводиться за місцем проведення досудового розслідування або в іншому місці за погодженням із особою, яку мають намір допитати,і, як правило, складається з вільної розповіді про обставини, що стосуються предмета допиту, та відповідей на запитання, а особа, яка проводить допит, тримає ініціативу в своїх руках.
26.   За таких обставин суди дійшли обґрунтованого висновку, що спілкування ОСОБА_7 із працівником поліції з приводу обставин інкримінованих їй кримінальних правопорушень не можна визнати НСРД -аудіоконтролем особи, оскільки учасники цього спілкування не мали жодних підстав вважати його приватним. Тому визнали дані у протоколі НСРД недопустимими доказами згідно зі статтями 86, 87 КПК України як такі, що отримані з істотним порушенням прав і свобод людини та вимог кримінального процесуального закону.
27.   Сама ОСОБА_7 та допитаний як свідок її молодший син ОСОБА_9 категорично заперечили під час давання показань у суді причетність обвинуваченої до інкримінованих їй злочинів щодо вирощування конопель чи виготовлення наркотичних засобів та повідомили, що на території ферми вона займалася лише вирощуванням квітів у парниках. Оскільки роботи було дуже багато, інколи вона залишалася працювати вночі та ночувала в господарському приміщенні на території ферми в с. Лісках, тоді як проживала у м. Збаражі. Крім неї на фермі, яка є власністю її старшого сина, працювали також інші люди кількістю до 20 чоловік, яких зранку привозив, а ввечері відвозив автобус.
28.   Даними протоколу обшуку місця події від 15-16 жовтня 2017 року з відеозаписом підтверджується вирощування на території ферми квітів у підприємницьких обсягах. Водночас під час дослідження доказів судами встановлено, що відеозаписом не зафіксовано факт вилучення з господарської будівлі п`яти одиниць одягу з нашаруванням фрагментів особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, серед яких чоловічий та жіночий одяг, а також дві пари чоловічого взуття, та підтвердження з боку ОСОБА_7 належності їй цих речей, як про це зазначено у рукописному тексті протоколу обшуку. Поняті, які були присутні під час обшуку, свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не змогли пригадати, з якого саме приміщення господарської будівлі вилучався одяг, а також виконані ОСОБА_7 рукописні записи на п`яти аркушах паперу з інструкціями щодо догляду за рослинами. 
29.   Згідно з показаннями обвинуваченої та свідків, вищевказані записи використовувались для вирощування у теплицях квітів, які підживлювались саме зазначеними у них добривами, доступ до яких мали також інші особи, які працювали на фермі. Свідок ОСОБА_12 , до якої звернулись працівники поліції з фото, підтвердила, що на них зображені добрива для підживлення рослин, квітів. У висновку експерта за результатами проведення почеркознавчої експертизи записів не заперечується, що вказані у них добрива використовувались для догляду за квітами, і не стверджується, що вони призначені для підживлення рослин конопель.
30.   Відтак суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованих висновків про те, що стороною обвинувачення не надано належних і допустимих доказів належності ОСОБА_7 вилученого з місця події одягу з нашаруванням фрагментів наркотичного засобу та призначення виконаних нею записів саме для вирощування рослин конопель. А даними протоколу зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж щодо ОСОБА_7 лише підтверджується, що вона дійсно багато працювала на фермі, інколи і вночі, висловлювала стурбованість появою дрона над господарством. Однак пов`язування цих відомостей з вирощуванням нею наркотичних засобів носить характер припущення, оскільки не підтверджується сукупністю інших досліджених судами доказів у цьому кримінальному провадженні.
31.   За встановлених обставин апеляційний суд правильно погодився з висновком суду першої інстанції про недоведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_7 у пред`явленому їй обвинуваченні. 
32.   Факт попереднього скасування апеляційним судом ухвали місцевого суду про повернення обвинувального акта у цьому кримінальному провадженні прокурору, на що посилається сторона обвинувачення у касаційній скарзі, не спростовує висновків судів про недоведеність винуватості ОСОБА_7 , оскільки вони ґрунтуються на всебічному детальному аналізі доказів та їх оцінці з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, як того вимагає ст. 94 КПК України. Тоді як підставою для скасування ухвали місцевого суду про повернення обвинувального акта прокурору є встановлена апеляційним судом відсутність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які би перешкоджали призначенню кримінального провадження до судового розгляду.
31. Як убачається зі змісту касаційної скарги прокурора, зазначені у ній доводи по суті зводяться до незгоди з оцінкою доказів судами попередніх інстанцій. Водночас на жодні нові докази, крім тих, які вже були досліджені та яким надана відповідна правова оцінка, прокурор не посилається, а фактично викладає власну оцінку обставин справи, відмінну від їх оцінки судами.
32. Під час касаційного провадження колегією суддів не встановлено таких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які могли би бути безумовними підставами для скасування оскарженої ухвали суду апеляційної інстанції у цьому кримінальному провадженні. 
33. На підставі вищенаведеного Суд дійшов висновку, що касаційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, а ухвалу апеляційного суду стосовно ОСОБА_7 слід залишити без зміни.

 
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, колегія суддів 
 
ухвалила:
Ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 17 липня 2023 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора - без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                                 ОСОБА_3