УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2024 року
м. Київ
справа № 201/3889/23
провадження № 51-2648ск24
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 15 травня 2024 року, 
встановив:
За ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2024 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018040650001667 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 пунктами 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, повернуто прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України (далі ? КПК). 
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, за якою було відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд на 15 травня 2024 року. Крім того, 15 травня 2024 року від прокурора надійшло клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
15 травня 2024 року Дніпровський апеляційний суд продовжив обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком не більше ніж на 60 діб, а саме до 10 липня 2024 року.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 порушує питання про перегляд вищевказаної ухвали апеляційного суду в касаційному порядку, вважає її незаконною через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить її скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. 
Перевіривши викладені у касаційній скарзі доводи та надану копію оскарженого судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку. Частиною третьою цієї статті передбачено, що суд касаційної інстанції вправі відмовити у відкритті касаційного провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті, без перевірки відповідності касаційної скарги вимогам статті 427 зазначеного Кодексу.
За п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Приписами частин 1, 2 ст. 424 КПК визначено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.
Тобто зазначена вище норма гарантує право на касаційне оскарження судового рішення тільки у випадках, прямо визначених законом.
Оскаржена ухвала апеляційного суду, якою продовжено обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою не підлягає оскарженню у касаційному порядку, оскільки не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню. Аналогічний висновок відображено, серед інших, в ухвалах Верховного Суду від 07 червня 2018 року (провадження № 51-6532ск18), від 03 липня 2019 року (справа № 638/19344/18, провадження № 51-3262ск19), від 02 травня 2024 року (справа № 646/6806/17, провадження № 51-2268ск24).
З огляду на те, що оскаржена ухвала апеляційного суду не є предметом перегляду суду касаційної інстанції, у цього суду відсутнє право на реалізацію повноважень, передбачених ст. 436 КПК.
Отже, з урахуванням того, що касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає оскарженню в касаційному порядку, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження. 
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 15 травня 2024 року.
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
Судді:

ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                 ОСОБА_3