Справа № 163/2223/23  Провадження №33/802/268/24 	Головуючий у 1 інстанції:Шеремета С. А. 	
	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2024 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – адвоката Меркулова С.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 29 лютого 2024 року щодо нього,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік, 
Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.
ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він о 00:30 год. 27.09.2023 в місті Любомль по вулиці Володимирській керуючи автомобілем «SKODA», номерний знак НОМЕР_1 , в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді незаконною. Посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підвереджували факт керування ним транспортним засобом, а також зупинку транспортного засобу працівниками поліції. Крім того, не надано доказів факту порушення ПДР, які б давали законне право поліцейським зупинити автомобіль. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника Меркулова С.А., який підтримував апеляційну скаргу і просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 058975 від 27 вересня 2023 року складеного щодо нього за порушення вимог п.2.5 ПДР, в якому зазначені ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, а також відмова від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі (а.с.1), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого зафіксовано ознаки сп`яніння ОСОБА_1 , зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та його відмову пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки (а.с.3), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 27.09.2023, в якому також зазначено ознаки алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 : запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, відеозаписом з бодікамери працівника поліції (а.с.17), а також іншими матеріалами справи.
Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
А тому, оскільки у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, працівник поліції мав право запропонувати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.
В той час, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, під час проходження проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, або такий огляд проводиться у присутності двох свідків.
Відеозаписи які містяться у матеріалах справи та перегляд їх змісту вказує на те, що процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведена належним чином.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки вони є необґрунтованими та повністю спростовуються наявними в матеріалах доказами.
Так, як убачається із відеозапису з бодікамери поліцейського, ОСОБА_1 стоїть біля відкритих дверей автомобіля зі сторони водія, при цьому працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про причину зупинки, а саме керування транспортним засобом в комендантську годину. Після того, як у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також в медичному закладі, на що водій відмовився в категоричній формі. Крім того, на питання поліцейського: «куди водій їде?» останній відповів, «Їду додому». А на запитання чому він не бажає пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, водій ОСОБА_1 відповів «Не бажаю». В подальшому працівник поліції роз`яснив водію його права та обов`язки, на що останній пославшись на ст.63 Конституції України відмовився від дачі пояснень. Крім того, під час тривалого спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 не заперечував факту керування ним транспортним засобом (а.с.17).
Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно яких доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.
Крім того, допитаний під час розгляду справи місцевим судом в якості свідка інспектор СРПП ВП №1 (м.Любомль) Ковельського РУП Крат С.І. показав, що виконував свої службові обов`язки в складі групи з ОСОБА_3 та в період дії комендантської години ними було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 для перевірки законності підстав перебування його на вулиці під час комендантської години. В процесі такої перевірки виявлено, що водій перебував з ознаками алкогольного сп`яніння та в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, у зв`язку із чим відносно нього було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Також пояснив, що відеофіксація розпочалась з моменту, коли ОСОБА_1 вже вийшов з автомобіля, оскільки камера неспрацювала вчасно, через можливі технічні несправності, однак показав, що під час спілкування з водієм останній фактично підтвердив факт керування автомобілем, що зафіксовано на відеозаписі. Щодо складання акту огляду інспектором ОСОБА_3 пояснив, що для оперативності складання адміністративних матеріалів, документи складали разом, він протокол, а ОСОБА_3 – акт огляду.
Також допитаний місцевим судом в якості свідка інспектор СРПП ВП №1 (м.Любомль) Ковельського РУП Віцинець Ю.О. показав, що виконував свої службові обов`язки в складі групи з ОСОБА_4 та в період дії комендантської години ними було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , для перевірки законності підстав перебування його на вулиці під час комендантської години. В процесі такої перевірки виявлено, що водій перебував з ознаками алкогольного сп`яніння та в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, у зв`язку із чим відносно нього було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Ознаки сп`яніння були виявлені ним спільно в складі наряду з ОСОБА_4 під час спілкування з водієм. Також пояснив, що відеофіксація здійснювалась лише на одну камеру, та не розпочалась вчасно через можливі технічні несправності. Щодо складання ним акту огляду пояснив, що для оперативності складання адміністративних матеріалів, під час патрулювання документи складають разом, а саме він складав акт огляду, так як безпосередньо виявив ознаки сп`яніння у водія, а ОСОБА_4 – протокол, оскільки вони спільно працювали у складі патруля, спільно виявили ознаки сп`яніння та була його черга оформляти адміністративні матеріали.
Таким чином показання поліцейських в сукупності із відеозаписами з місця зупинки транспортного засобу повністю спростовують твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. 
Апеляційним судом у повному обсязі проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи.
Наявність в матеріалах справи фрагментів відеозаписів та інших доказів, які узгоджується між собою є достатньою доказовою базою для належної фіксації скоєння порушення п.2.5 ПДР, а тому є допустимими і належними доказами.
Посилання апелянта на те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували порушення ним ПДР і як наслідок законне зупинення за таке порушення, не заслуговують на увагу, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував автомобілем о 00 годині 30 хвилин, тобто під час комендантської години, отже поліцейські мали обґрунтовані підстави для зупинки транспортного засобу, який здійснював рух під час комендантської години. 
Сукупність наявних в даній справі доказів повністю спростовує доводи апеляційної скарги про відсутність доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину. 
На підставі наведених доказів слід дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи. 
При накладенні адміністративного стягнення, місцевий суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  – залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 29 лютого 2024 року щодо нього – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Волинського апеляційного суду         В.П. Денісов