ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
17 квітня 2024 року
м. Київ
 
справа № 687/651/20
провадження № 61-18344св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
судді-доповідача - Грушицького А. І.,
суддів Литвиненко І. В., Петрова Є. В., Олійник А. С., Пророка В. В.,
 
учасники справи:
позивач - керівник Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області в інтересах держави,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Закупненська селищна рада Чемеровецького району Хмельницької області,
відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватне підприємство «Аграрна компанія 2004»,
 
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу приватного підприємства «Аграрна компанія 2004» на рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 23 червня 2021 року у складі судді Кулєбякіна В. О. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року у складі колегії суддів: Гринчука Р. С., Грох Л. М., Костенка А. М.,
 
у справі за позовом керівника Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області в інтересах держави, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Закупненська селищна рада Чемеровецького району Хмельницької області, до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватного підприємства «Аграрна компанія 2004», про визнання недійсним наказу та витребування земельної ділянки.
 
Короткий зміст позовних вимог
 
В серпні 2020 року керівник Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області (далі - прокурор) в інтересах держави звернувся до суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (далі - ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватного підприємства «Аграрна компанія 2004» (далі - ПП «Аграрна компанія 2004») про визнання недійсним наказу та витребування земельної ділянки.
 
Позовна заява мотивована тим, що наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 12 вересня 2017 року № 22-19619-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2 га (кадастровий номер 6825281600:03:003:0042), яка знаходиться за межами населених пунктів Голенищівської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області та передано її у власність для ведення особистого селянського господарства.
 
18 вересня 2017 року на підставі вказаного наказу державним реєстратором Чемеровецької районної державної адміністрації Хмельницької області зареєстровано право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку. 
 
В подальшому на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27 вересня 2017 року № 3050 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку продав ОСОБА_2 , який в свою чергу передав її в оренду ПП «Аграрна компанія 2004».
 
Позивач зазначав, що наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 12 вересня 2017 року № 22-19619-СГ підлягає визнанню недійсним, а земельна ділянка, яка передана вказаним наказом ОСОБА_1 витребуванню в  ОСОБА_2 та ПП «Аграрна компанія 2004» на користь держави, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 , зловживаючи своїм правом набув земельну ділянку у власність внаслідок вчинення неправомірних дій, не повідомивши ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області про те, що раніше він уже скористався правом на безоплатну приватизацію земельних ділянок для аналогічних потреб, та отримав незаконні переваги порівняно з іншими громадянами.
 
Прокурор вказував, що спірне питання становить значний суспільний інтерес, оскільки кожен громадянин має право лише одноразово використати своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для певної категорії потреб.
 
Прокурор просив суд:
-    визнати недійсним наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 12 вересня 2017 року № 22-19619-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га, з кадастровим номером 6825281600:03:003:0042, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Голенищівської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області;
 
-    витребувати у ОСОБА_2 та ПП «Аграрна компанія 2004» на користь держави земельну ділянку загальною площею 2 га, з кадастровим номером 6825281600:03:003:0042, що була передана наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 12 вересня 2017 року № 22-19619-СГ у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Голенищівської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області;
 
-    стягнути з ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ПП «Аграрна компанія 2004» на користь прокуратури Хмельницької області сплачений судовий збір в сумі 4 204,00 грн.
 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 23 червня 2021 року, яке залишено без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року, позов задоволено. 
 
Визнано недійсним наказ ГУ Держгеокадастру від 12 вересня 2017 року № 22-19619-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га, з кадастровим номером 6825281600:03:003:0042, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Голенищівської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області. 
 
Витребувано у ОСОБА_2 та ПП «Аграрна компанія 2004» на користь держави земельну ділянку загальною площею 2 га, з кадастровим номером 6825281600:03:003:0042, що була передана наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 12 вересня 2017 року № 22-19619-СГ у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Голенищівської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області. 
 
Стягнено з ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ПП «Аграрна компанія 2004» на користь прокуратури Хмельницької області сплачений судовий збір за пред`явлення позовної заяви в сумі 4 204 грн, по 1 051 грн з кожного.
 
Рішення місцевого суду, з яким погодився суд апеляційної інстанції, мотивовано тим, що ОСОБА_1 на час отримання спірної земельної ділянки використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання. 
 
Земельна ділянка площею 2 га, кадастровий номер 6825281600:03:003:0042, вибула із державної власності внаслідок незаконного використання ОСОБА_1 права на повторну безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, тобто поза волею власника цієї земельної ділянки, а саме держави в особі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області. ОСОБА_1 при зверненні до зазначеного органу влади не повідомив, що вже раніше скористався своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства. Таким чином, ОСОБА_1 визначив пріоритетність свого приватного інтересу над суспільним, зловживаючи своїм правом, порушив встановлену законом процедуру безоплатної приватизації землі.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
 
У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2021 року до Верховного Суду, ПП «Аграрна компанія 2004», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції скасувати та прийняти у справі нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
 
Рух касаційної скарги в суді касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду від 15 листопада 2021 року відкрито касаційне провадження у зазначеній справі та витребувано її із Чемеровецького районного суду Хмельницької області.
 
08 грудня 2021 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.
 
Ухвалою Верховного Суду від 29 листопада 2022 року касаційне провадження у справі № 687/651/20 зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 676/7428/19.
 
Ухвалою Верховного Суду від 28 червня 2023 року поновленокасаційне провадження у справі № 687/651/20.
 
На підставі ухвали Верховного Суду від 11 квітня 2024 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів.
 
Згідно із протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 11 квітня 2024 року визначено такий склад колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду для розгляду справи: Грушицький А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петров Є. В., Олійник А. С., Пророк В. В.
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
В касаційній скарзі скаржник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема вказує, що суд апеляційної інстанції розглянув справу без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 910/1909/18, у постанові Верховного Суду від 18 лютого 2021 року у справі № 14/5026/1020/2011.
 
В касаційній скарзі зазначається, що суди першої та апеляційної інстанцій не звернули увагу на те, що спірна земельна ділянка перебуває у колективній власності. Прокурор не обґрунтував наявність підстав для здійснення представництва відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Суди не дослідили проект землеустрою щодо відведення спільної земельної ділянки.
 
Доводи інших учасників справи
 
У грудні 2021 року Закупненська селищна рада Чемеровецького району Хмельницької області  надіслала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення.
 
У грудні 2021 року заступник керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури надіслав відзив на касаційну скаргу у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.
 
Фактичні обставини справи
 
Суд встановив, що наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 12 вересня 2017 року № 22-19619-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2 га (кадастровий номер 6825281600:03:003:0042), яка знаходиться за межами населених пунктів Голенищівської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області та передано її у власність для ведення особистого селянського господарства.
 
На підставі вказаного наказу 18 вересня 2017 року державним реєстратором Чемеровецької районної державної адміністрації зареєстровано право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку.
 
Згідно із договором купівлі-продажу земельної ділянки від 27 вересня 2017 року ОСОБА_1 вказану земельну ділянку продав ОСОБА_2 , право власності за яким в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано 27 вересня 2017 року.
 
В подальшому, як відомо зі змісту Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державним реєстратором КП «Чемеровецьке бюро нерухомості» на підставі договору оренди землі від 26 березня 2018 року за орендарем ПП «Аграрна компанія 2004» зареєстровано речове право оренди вказаної земельної ділянки.
 
В той же час, на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 26 травня 2016 року № 22-13046-СГ, ОСОБА_1 отримав у приватну власність земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер 6825582600:06:042:0052) для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів Городнявської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області.
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
 
Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
 
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
 
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
 
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
 
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
 
Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
 
Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.
 
Передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
 
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.
 
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).
 
Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (пункт 6 частини першої статті 20 ГПК України).
 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
 
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12 червня 2023 року в справі № 676/7428/19 (провадження № 61-361сво22) зазначено, що: «позовні вимоги прокурора, з урахуванням меж касаційного перегляду, про витребування земельної ділянки у ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, про скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, запис від 17 березня 2018 року № 25293453 про державну реєстрацію права власності ТОВ «Зарус-Інвест» на земельну ділянку з кадастровим номером 6822484100:02:003:0526, стягнення судового збору з ТОВ «Зарус-Інвест» за своїм суб`єктним складом повинні розглядатися в господарському судочинстві, що виключає розгляд справи у зазначеній частині в порядку цивільного судочинства. Тому судам слід було закрити провадження у справі у вказаній частині, оскільки спір в цій частині не підлягає розгляду в порядку цивільного, а має розглядатися в порядку господарського судочинства».
 
Постановою Верховного Суду від 28 червня 2023 року у справі № 687/1/20 за позовом першого заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБИ_1, ПП «Аграрна компанія 2004» про визнання недійсним наказу, витребування земельної ділянки за касаційною скаргою ПП «Аграрна компанія 2004» на рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 02 червня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 09 грудня 2021 року в частині позовних вимог першого заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури в інтересах держави про витребування земельної ділянки та стягнення з ПП «Аграрна компанія 2004» на користь прокуратури Хмельницької області судового збору, додаткову постанову Хмельницького апеляційного суду від 17 січня 2022 року в частині стягнення судового збору з ПП «Аграрна компанія 2004» на користь Хмельницької обласної прокуратури скасовано, провадження у справі № 687/1/20 в частині позовних вимог першого заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури в інтересах держави про витребування земельної ділянки закрито.
 
Велика Палата Верховного Суду у пункті 80 ухвали від 09 квітня 2024 року у справі № 676/180/20 (провадження № 14-16цс24) вказала, що вимоги позову про скасування наказів, договорів, витребування земельної ділянки не є нерозривно пов`язаними між собою, тому можуть розглядатися за правилами різних видів судових проваджень у залежності від суб`єктного складу відповідачів за належною вимогою, що не впливатиме на ефективність розгляду справи.
 
Враховуючи, що колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України зобов`язана враховувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду, слід зробити висновок, що позовні вимоги прокурора про витребування земельної ділянки у  ПП «Аграрна компанія 2004» підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.
 
Враховуючи вищезазначене, суди першої та апеляційної інстанцій зробили помилковий висновок про повне задоволення позовних вимог, оскільки у разі встановлення, що позовні вимоги за своїм суб`єктним складом повинні розглядатися в господарському судочинстві, суд закриває провадження у справі (повністю або частково).
 
В іншій частині оскаржувані судові рішення колегія суддів Верховного Суду не переглядає, оскільки інші учасники справи, окрім ПП «Аграрна компанія 2004», рішення суду першої інстанції не оскаржували ні в апеляційному, ні в касаційному порядку.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина третя статті 400 ЦПК України).
 
Згідно із пунктом 5 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити заяву без розгляду у відповідній частині.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
 
Згідно із частиною першою статті 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.
 
Відповідно до частини першої статті 414 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
 
За таких обставин, касаційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржувані судові рішення в частині позовної вимоги прокурора про витребування земельної ділянки у ПП «Аграрна компанія 2004», а також стягнення судового збору із вказаної юридичної особи скасувати та закрити провадження у справі в частині позовної вимоги прокурора про витребування земельної ділянки у ПП «Аграрна компанія 2004». 
 
Керуючись статтями 255, 256, 400, 409, 414 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу приватного підприємства «Аграрна компанія 2004» задовольнити частково.
 
Рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 23 червня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року в частині позовної вимоги керівника Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області в інтересах держави про витребування у приватного підприємства «Аграрна компанія 2004» на користь держави земельної ділянки загальною площею 2 га, з кадастровим номером 6825281600:03:003:0042, що знаходиться за межами населених пунктів Голенищівської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області, а також стягнення судового збору з приватного підприємства «Аграрна компанія 2004»  скасувати.
 
Провадження у справі № 687/651/20 в частині позовної вимоги керівника Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області в інтересах держави про витребування у приватного підприємства «Аграрна компанія 2004» на користь держави земельної ділянки загальною площею 2 га, з кадастровим номером 6825281600:03:003:0042, що знаходиться за межами населених пунктів Голенищівської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької областізакрити.
 
Повідомити керівника Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області, що розгляд позовної вимоги керівника Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області в інтересах держави про витребування у приватного підприємства «Аграрна компанія 2004» на користь держави земельної ділянки загальною площею 2 га, з кадастровим номером 6825281600:03:003:0042, що знаходиться за межами населених пунктів Голенищівської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області, віднесений до юрисдикції господарського суду.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач   Судді:	А. І. Грушицький   І. В. Литвиненко	
 	  Є. В. Петров	
 	  А. С. Олійник    В. В. Пророк