ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4067/24 Справа № 210/5684/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року                                                                м.Кривий Ріг

Справа № 210/4170/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Бондар Я.М., Тимченко О.О.
секретар судового засідання - Гладиш К.І.

сторони:
позивач – ОСОБА_1 , 
відповідач - Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу позивача  ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Бузинарська Діана Миколаївна, на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 лютого 2024 року, яке ухвалено суддею Сільченком В.Є. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 06 лютого 2024 року,-
ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») про відшкодування моральної шкоди, заподіяної втратою працездатності внаслідок професійного захворювання.
Позовна заява мотивована тим, що позивач протягом 20 років працював на підприємстві відповідача, з них з 17 лютого 2003 року по 12 вересня 2023 року – прохідником (підземний) дільниця №8 (гірничопідготовча), шахта ім.. Артема, ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». 12 вересня 2023 року звільнився за власним бажанням.
У зв`язку зі шкідливими і тяжкими умовами праці, які характеризувалися наявністю шкідливих виробничих факторів, що перевищували гранично – допустимі норми, через недосконалість робочого місця, з вини відповідача, позивач отримав хронічні професійні захворювання.
Пунктом 18 Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) складеного 13 липня 2023 року, затвердженого 17 липня 2023 року в.о. начальником Південно – Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці С.В. Бланком, встановлено, що причиною виникнення в позивача професійного захворювання є фізичне навантаження, шум, вібрація, пил: маса вантажу, що постійно підіймається та переміщується вручну становила 35 кг при нормі 30 кг; величина статистичного навантаження за зміну при утриманні вантажу, докладанні зусиль, за участю м`язів тулуба та ніг становило 126000 кг/с при нормі 100000 кг/с; робоча поза – незручна вимушена від 27% при нормі 25%, нахили тулуба (вимушені, більше 30%), кількість за зміну від 155 разів при нормі 51-100 разів, фактичне значення еквівалентного коригованого рівня параметра вібрації 81 дБ при нормі 76 дБ, що перевищував рівень на 5дБ.
У зв`язку із заподіянням з вини відповідача шкоди здоров`ю позивача, 21 вересня 2023 року позивач пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією, де останньому було встановлено ступінь втрати професійної працездатності в розмірі 65% з переоглядом 10 вересня 2025 року та 3 групу інвалідності.
Позивачу протипоказано: важка праця, вимушена поза, тривала хода, вимушена поза, переохолодження. Позивач зазначає, що його постійно турбує стійкий біль та обмеження рухів у попереково-крижовому та шийному відділах хребта з віддачею в плечовий пояс і ноги. Внаслідок отриманого професійного захворювання, він змушений постійно проходити відновлювальні процедури і лікування. Порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, не може тривалий час виконувати фізичну роботу, довго сидіти в одному положенні, погано переносить спеку та холод.
Посилаючись на викладене, позивач просив суд, у відшкодування моральної шкоди, стягнути на його користь з відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» 368 500, 00 гривень, без утримання податку з доходу фізичних осіб.
Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 лютого 2024 рокупозовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь позивача ОСОБА_1 суму моральної шкоди,  заподіяної втратою працездатності внаслідок професійного захворювання 150000,00 (сто п`ятдесят тисяч) гривень, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судові витрати в розмірі 1500, 00 (одна тисяча п`ятсот) гривень.
В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Бузинарська Діана Миколаївна, ставить питання про зміну рішення суду в частині розміру моральної шкоди, стягнутої на користь позивача, просить збільшити її розмір до заявленого ним у позові, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів, оскільки він значно занижений та не відповідає глибині моральних страждань позивача та принципу розумності, виваженості і справедливості. 20 років поспіль позивач, маючи відповідний кваліфікаційний рівень, добросовісно виконував покладені на нього обов`язки забезпечуючи безперебійне проведення робіт на підприємстві. В той самий час відповідач повинен був забезпечити відповідно до ч. 1 та 2 ст. 153 КЗпП України, безпечні та не шкідливі умови праці.
Судом першої інстанції не враховано в достатній мірі умови праці на металургійному виробництві, в яких тривалий час працював позивач ( пил, важкість праці, знаходження в замкнутому просторі, вологість повітря, шум). Також, судом першої інстанції не в повній мірі враховано стан здоров`я позивача, а саме те, що у зв`язку із отриманими професійними захворюваннями, поганим самопочуттям він має обмеження в трудовій діяльності, адже його постійно турбує біль та обмеження рухів у поперековому відділі хребта, заніміння кінцівок, загальна слабкість, постійна втома, мерзлявість. Позивач знаходиться в постійному емоційному напруженні, він почувається фізично обмеженим, адже в 44 – річному віці втрата працездатності в розмірі 65%, є значною. Зазначає, що ним оцінено свої моральні страждання, виходячи з критеріїв розумності і справедливості, тоді як суд першої інстанції зменшив розмір моральної шкоди. При цьому, просить суд апеляційної інстанції врахувати ступінь втрати ним професійної працездатності та причини виникнення професійного захворювання.
Відзив на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1  не подано.
Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача – адвоката Бузинарську Д.М., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що  ОСОБА_1 працював на підприємстві відповідача з 17 лютого 2003 року по 12 вересня 2023 року (а.с. 7-9). 12 вересня 2023 року звільнився за власним бажанням.
Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) складеного 13 липня 2023 року, затвердженого 14 липня 2023 року в.о. начальника Південно – Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці С.В. Бланка, позивачу встановлено: радикулопатію попереково-крижова L4, L5, S1 з вираженим порушенням біомеханіки хребта на фоні протрузій дисків L4 - L5, L5 - S1, стійким больовим і м`язові – тонічним синдромами, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФ другого ступеня). М54.1. Вібраційна хвороба другої стадії від дії локальної вібрації з синдромом вегетативно – сенсорної полінейропатії верхніх кінцівок, двобічним плечолопатковим пері артрозом ( ПФ другого ступеня), остеоартрозом у поєднанні з пері артрозом ліктьових суглобів (ПФ другого ступеня), остеоартрозом дрібних суглобів кистей та трофічними розладами на кистях. Т75.2. 
З Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) Форми П-4 від 14 липня 2023 року встановлено, що хронічне професійне захворювання виникло за таких обставин: працюючи прохідником (підземним) шахтоуправління з підземного видобутку руди (на правах шахт) гірничого департаменту ПАТ «АрслоерМіттал Кривий Ріг» з 17 лютого 2003 року ОСОБА_1 виконував весь комплекс робіт з проходки горизонтальних та вертикальних виробок, буріння шпурів та свердловин, завантаження гірничої маси у вагонетки, скреперування гірничої маси у рудозвалочні підняттєві, управління скреперними лебідками, возведення усіх видів кріплення, устрій ходового обладнання відділення та полків, ремонт кріплення, зачистка вручну виробок від гірничої маси. В підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати засоби малої механізації для переміщення бурового інструменту внаслідок обмеження робочого простору, перешкоджаючого їх застосуванню, через що виконувані роботи характеризувались фізичним перевантаженням, а також внаслідок недосконалості технологій, механізмів та робочого інструменту підпадав під дію локальної вібрації (а.с. 13-16).
Відповідно до пункту 18 акту розслідування хронічного професійного захворювання від 14 липня 2023 року (причиною виникнення професійного захворювання позивача є: маса вантажу, що постійно підіймається та переміщується вручну становить 35 кг, при нормативному значенні 30 кг; величина статичного навантаження за зміну при утриманні вантажу, докладанні зусиль, за участю мязів тулуба та ніг становило 126 000 кг/с, при нормативному значенні 100 000 кг/с; робоча поза: незручна 27% робочої зміни при нормативному значенні до 25 %; нахили тулуба ( вимушені, більше 30%), кількість за зміну становило 155 разів, при нормативному значенні 100 разів. Фактичне значення еквівалентного рівня вібрації становило 81 дБ при нормативному значенні 76 дБ.
Відповідно до п.13 цього Акту професійне захворювання виникло за таких обставин, працюючи на шахті ім. Артема, ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з 17 лютого 2003 року по 12 вересня 2023 року, прохідником, позивач виконував роботи в умовах, які за даними інформаційної довідки про його умови праці №76/4,6 - 9 від 03 лютого 2022 року, підготовленої 
Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області та згідно з Державними санітарними нормами і правилами «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 квітня 2014 року № 248 умови праці прохідника (підземного) шахтоуправління з підземного видобутку руди ( на правах шахт) гірничого департаменту Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» відносяться: за вмістом аерозолів переважно фіброгенної дії в повітрі робочої зони – до 3 класу 2 ступеню (шкідливі); за рівнем шуму – до 3 класу 3 ступеню (шкідливі); за рівнем вібрації – до 3 класу 1 ступеню (шкідливі); за показниками мікроклімату – до 3 класу 1 ступеню (шкідливі); за показниками важкості праці – до 3 класу 2 ступеню (шкідливі); за показниками напруженості праці – до 3 класу 2 ступеню (шкідливі). Загальна оцінка: умови праці відносяться до третього класу 3 ступеню (шкідливі).
За результатами первинного огляду МСЕК від 21 вересня 2023 року позивачу первинно встановлено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 65% ( 40% - радикулопатія, 25 % - вібраційна хвороба) з датою переогляду 10 вересня 2025 року та третю групу інвалідності з датою переогляду 10 вересня 2025 року, у зв`язку з професійними захворюваннями (а.с. 17-18).
Встановивши, що позивач ОСОБА_1 втратив професійну працездатність внаслідок отримання професійних захворювань, у зв`язку з роботою на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в умовах шкідливих виробничих факторів, що характеризувалися підвищеним рівнем пилу та фізичного навантаження, суд першої інстанції, керуючись вимогами ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, дійшов висновку щодо завдання позивачу ОСОБА_1 моральної шкоди, у зв`язку з отриманими ним на виробництві відповідача професійними захворюваннями, та обов`язку відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» відшкодувати на користь позивача моральну шкоду, оскільки саме останній є особою, винною в ушкодженні здоров`я позивача на виробництві, яке потягло за собою втрату ним професійної працездатності.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені судом.
Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України в «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.
Як вбачається з Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 14 липня 2023 року, причиною професійних захворювань позивача є перевищені гранично – допустимих норм локальних вібрацій, не зручна вимушена робоча поза, та важкість праці.
Отже, роботодавець ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», під час роботи позивача, допустив перевищення гранично допустимого рівня концентрації небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища, що є порушенням ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці».
Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що професійні захворювання позивача, які завдають йому фізичного болю та душевних страждань, виникли з вини ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», яким не було виконано вимоги законодавства щодо створення на робочому місці працівника умов праці відповідно до нормативно-правових актів.
Згідно рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.       
Визначаючи розмір моральної шкоди у сумі 150000,00 грн., суд виходив з обставин отримання шкоди позивачем, наявності фізичних та душевних страждань, їх тривалість, істотність вимушених змін у способі життя позивача, зменшення обсягу трудової діяльності, необхідність проходження курсу лікування, обмеження життєвої активності позивача і необхідності додаткових зусиль для організації свого життя, неможливість відновлення попереднього стану та відсоток втрати ним професійної працездатності. 
Колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції в частині визначеного судом розміру моральної шкоди, яка підлягає компенсації на користь позивача ОСОБА_1 .
Так, в судовому засіданні встановлено, що у зв`язку з професійними захворюваннями позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він, втратив професійну працездатність у розмірі 65% з переоглядом 21 вересня 2023 року, та визнаний людиною з інвалідністю ІІІ групи – з переоглядом 10 вересня 2025 року. Після втрати працездатності, у позивача змінилися умови життя, він періодично проходить лікування, у зв`язку з втратою професійної працездатності він постійно відчуває психологічний дискомфорт, фізичний біль, незважаючи на постійні курси лікування, які дають тимчасове полегшення його стану, відновлення його стану здоров`я у повному обсязі неможливе. Позивач почувається тягарем для своєї родини, знайти роботу йому важко
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).
Оскільки, нормативно-правовими актами України не встановлено розмір  компенсації моральної шкоди, відшкодування якої здійснюється на підставі статті 237-1 КЗпП України, розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування   моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. 
При цьому, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях («Шевченко проти України», «Харук та інші проти України», «Скордіно проти Італії») і в Практичній інструкції по зверненню в ЄСПЛ від 28 березня 2007 року, затвердженій Головою ЄСПЛ на підставі ст. 32 Регламенту ЄСПЛ, посилається на те, що в справах про присудження морального відшкодування, суд має визначити розмір моральної шкоди з огляду на розміри присудження компенсації у подібних справах та об`єктивної оцінки психотравматичної ситуації.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
05 грудня 2018 року Велика Палата Верховного у справі № 210/5258/16-ц (провадження № 14-463цс18) прийняла постанову, у якій зробила правовий висновок про те, що у справах щодо відшкодування моральної шкоди, завданої у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, суди, встановивши факт завдання моральної шкоди, повинні особливо ретельно підійти до того, аби присуджена ними сума відшкодування була домірною цій шкоді. Сума відшкодування моральної шкоди має бути аргументованою судом з урахуванням, зокрема, визначених у частині третій статті 23 ЦК України критеріїв і тоді, коли таке відшкодування присуджується у сумі суттєво меншій, аніж та, яку просив позивач.
Колегія суддів дійшла висновку, що визначений судом першої інстанції розмір відшкодування моральної шкоди (150000,00 грн.) не відповідає критеріям розумності, виваженості і справедливості у даній ситуації.
Так, колегією суддів встановлено, що позивач зазнав фізичного болю, а також страждання у зв`язку з ушкодженням свого здоров`я. Лікування позивача вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. 
При визначенні розміру моральної шкоди колегія суддів виходить з наступного: життя і здоров`я людини найвища соціальна цінність, невід`ємні два поняття. Оскільки, якщо втрачене здоров`я, то немає того повноцінного життя, як того бажає сама людина. Немає вартості життю людини та вартості втраченому здоров`ю. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною. 
Отже, з урахування того, що позивачу  ОСОБА_1  встановлено  стійку втрату професійної працездатності у розмірі 65% з переоглядом 10 вересня 2025 року, та визнано людиною з інвалідністю ІІІ групи із переоглядом 10 вересня 2025 року, що   безумовно тягне за собою  невідворотні зміни, як у професійному, так і  у буденному житті позивача, колегія суддіввважає за необхідне, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди і збільшити її з 150000,00 грн. до 220 000,00 грн., що відповідає судовій практиці Великої Палати Верховного Суду при розгляді справи з аналогічними правовідносинами, є розумним, виваженим і справедливим у його ситуації. 
Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
У зв`язку з чим, колегія суддів змінює рішення суду першої інстанції в частині розміру судового збору, стягнутого з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави   та збільшує цей розмірі з 1 500,00 грн. до 2 200,00 грн., тобто до одного відсотка від стягнутого розміру моральної шкоди.
Крім того, з відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави, підлягає стягненню судовий збір 3 300,00 грн. за подання позивачем апеляційної скарги (2 200,00 грн. х 150%).
В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, ст. 374, п. 2 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача  ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Бузинарська Діана Миколаївна,- задовольнити частково.
Рішення  Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 лютого 2024  року в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 , змінити, збільшивши цей розмір з 150 000,00 гривень до 220 000 (двісті двадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.
Рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 лютого 2024  року в частині розміру судових витрат, стягнутих з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави, змінити, збільшивши цей розмірі з 1 500,00 гривень до 2 200 (дві тисячі двісті) гривень 00 (нуль) копійок.
                 В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» за подання апеляційної скарги позивачем на користь держави судовий збір у розмірі 3 300 (три тисячі триста) гривень 00 (нуль) копійок. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
       Повне судове рішення складено 07 травня 2024 року.

Головуючий: 

Судді: