КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження                                                             Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/8417/2024
 
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
  м. Київ                                                                                                  Справа № 753/11203/22
 
29 квітня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів  Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді  - Ратнікової В.М.
суддів                         - Борисової О.В.    
                                    - Левенця Б.Б.
 при секретарі             - Уляницькій М.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» Климко Анни Дмитрівни на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 18 січня 2024 року, постановлену під головуванням судді Лужецької О.Р., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до   ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-
в с т а н о в и в:
У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобудова» звернулось до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.
Вимоги заяви обгрунтовані тим, що рішенням Дарницького районного суду                   м. Києва від  22 березня 2023 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги  задоволено частково. Вказаним рішенням суду судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 49 грн. 62 коп. компенсовано ТОВ «Новобудова» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Зазначало, що під час судового розгляду справи від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, пред?явлених до відповідача ОСОБА_1 з 10 333,29 грн до 445,99 грн. За результатом розгляду справи судом першої інстанції позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» на підставі заяви про зменшення розміру позовних вимог задоволено частково у розмірі 238,99 грн, що становить 53,5% пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При поданні до суду  позовнорї заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі              2 481,00 грн, а відтак, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, пропорційно задоволеним вимогам  підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі              1 327,33 грн, однак, судовим рішенням Дарницького районного суду міста Києва від               22 березня 2023 року, залишеним без змін постановаю Київського апеляційного суду від 08 вересня 2023 року, судовий збір компенсовано позивачеві лише у розмірі 49 грн. 62 коп.
Оскільки відповідач звільнена від сплати судового збору, то відповідно до положення статті 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати у розмірі 1 277,71 грн (1 327,33 грн - 49,62 грн) підлягають компенсації за рахунок держави.
З урахуванням викладеного, позивач  просив суд компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Новобудова» понесені судові витрати у розмірі                  1 277,71 грн за рахунок держави.
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 18 січня 2024 року в задоволенні заяви  Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до   ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, відмовлено.
Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції, представник позивача ТОВ «Новобудова» Климко Анна Дмитрівна  подала апеляційну скаргу, в якій за результатом апеляційного перегляду справи просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове судове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» про ухвалення додаткового рішення задовольнити. Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Новобудова» понесені судові витрати у розмірі 1 277,71 грн за рахунок держави.
В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є  незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає обставинам справи.
Апеляційна скарга мотивована тим, що цивільним процесуальним законом передбачено право учасників справи на звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі в порядку ст.270 ЦПК України, у разі невирішення судом питання про судові витрати, а також право на звернення до суду із заявою про повернення судового збору у зв`язку із зменшенням розміру позовних вимог (ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).
Сторона позивача зазначала, що за результатом розгляду справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до   ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, враховуючи положення ст.141 ЦПК України,  з відповідача на користь позивача підлягав стягненню судовий збір, пропорційно задоволеним вимогам на підставі заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог, в сумі 1 327 грн. 33 коп. (2 481,00 * 53,5%), тоді як судом першої інстанції компенсовано лише 49,62 грн.
Таким чином, на думку сторони позивача, суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяві про ухвалення додаткового рішення у справі про компенсацію Товариству з обмеженою відповідальністю «Новобудова» решти понесених судових витрат у розмірі 1 277,71 грн за рахунок держави, виявив надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, наслідком чого стало порушення права позивача на справедливе вирішення розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом даної справи у відповідності до положень ст.142 ЦПК України.
Відзив на апеляційну скаргу від сторони відповідача до суду не надходив.
В судове засідання, призначене судом апеляційної інстанції, учасники справи не з`явились. Про день та час слухання справи судом апеляційної інстанції повідомлялись у встановленому законом порядку.
Відповідності до вимог статті 128, 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у відсутності учасників справи.
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобудова»звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.12.2020 року по 01.09.2022 року в сумі                  10 333,29 грн., з яких: основний борг за період з 01.12.2020 року по 01.09.2022 року становить 9887,30 коп.; 3% річних від простроченої суми за період з 01.12.2020 року по 01.02.2022 року в розмірі 99,91 грн.; індекс інфляції за період з 01.12.2020 року по 01.02.2022 року в розмірі 346,08 грн., та понесені по справі судові витрати у вигляді судового збору на суму 2481,00 грн.
17 березня 2023 року до суду першої інстанції надійшла заява ТОВ «Новобудова» про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Новобудова» суму заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги в загальному розмірі 445,99 грн., з яких: 3% річних від простроченої суми заборгованості за період з 01.12.2020 року по 01.02.2022 року становить 99,91 грн. та індекс інфляції за вказаний період - 346,08 грн, а також компенсувати за рахунок держави понесені судові витрати (судовий збір) у розмірі 2481,00 грн, оскільки відповідач  ОСОБА_1 є особою з інвалідністю другої групи(а.с. 72-77).
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від  22 березня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 08 вересня 2023 року, позовТОВ «Новобудова»до   ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Новобудова» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 238 грн. 90 коп.
Судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 49 грн. 62 коп. компенсовано ТОВ «Новобудова» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
У лютому 2023 року позивач ТОВ «Новобудова»звернулось до суду першої інстанції  із заявою про ухвалення додаткового судового рішення в частині вирішення питання щодо компенсації судових витрат, посилаючись на те, що за результатом розгляду справи судом першої інстанції позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» на підставі заяви про зменшення розміру позовних вимог задоволено частково у розмірі 238,99 грн, що становить 53,5% пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При поданні до суду  позовноїзаяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі              2 481,00 грн, а відтак, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, пропорційно задоволеним вимогам  підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі               1 327,33 грн, однак, судовим рішенням Дарницького районного суду міста Києва від              22 березня 2023 року, залишеним без змін постановаю Київського апеляційного суду від 08 вересня 2023 року, судовий збір компенсовано позивачеві лише у розмірі 49 грн. 62 коп.
Оскільки відповідач звільнена від сплати судового збору, то відповідно до положення статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у розмірі 1 277,71 грн (1 327,33 грн - 49,62 грн) підлягають компенсації за рахунок держави.
Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «Новобудова» про ухвалення додаткового судового рішення у справі, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що ухвалюючи рішення у справі від  22 березня 2023 року, судом вирішено питання про судові витрати, рішення є повним, чітким та зрозумілим, а тому підстав для ухвалення додаткового рішення немає.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
 Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема: судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Матеріалами справи підтверджується, що за подання  до суду (вереснь 2022 року) позову майнового характеру на загальну суму 10 333,29 грн позивачем                                ТОВ «Новобудова»сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн (а.с.6, 7).
Під час судового розгляду справи позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, пред?явлених до  ОСОБА_1 , з 10 333,29 грн до 445,00 грн.
Із долученої до матеріалів справи довідки МСЕК та пенсійного посвідчення встановлено, що відповідачка     ОСОБА_1 є особою з інвалідністю другої групи ( а.с. 52).
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від  22 березня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 08 вересня 2023 року, позовТОВ «Новобудова»до   ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Новобудова» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 238 грн. 90 коп.
Судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 49 грн. 62 коп. компенсовано ТОВ «Новобудова» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Отже, ухвалюючи рішення у справі від  22 березня 2023 року, суд першої інстанції здійснив розподіл судових витрат (судового збору) між сторонами, враховував положення статті 141 ЦПК України та правильнокеруватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторона звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, обставини, передбачені статтею 270 ЦПК України, для ухвалення судом першої інстанції додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до   ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги відсутні.
При цьому, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу позивача на те, що питання, порушене у заяві про ухвалення судового рішення у справі, виходить за межі вимог статті 270 ЦПК України, оскільки розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом ( частина 2 статті 133 ЦПК України).
Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір», із змінами і доповненнями. 
Згідно зі частиною 2 статті 6 Закону № 3674-VІ у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред`явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою. У разі зменшення розміру позовних вимог питання щодо повернення суми судового збору вирішується відповідно до статті 7 цього Закону.
Статтею 7 Закону № 3674-VI врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, перелік яких є вичерпним. 
Так, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом( пункт 1 частина 1 статті 7 Закону).
Отже, питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства, про що судом постановлюється ухвала, як окремий процесуальний документ (частина 1 статті 7 Закону № 3674-VI). 
Виходячи з аналізу наведених норм та встановлених обставин, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадку і за умов, передбачених статтею 270 ЦПК України, а при порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав, суд ухвалою відмовляє в задоволенні такої заяви.
Отже, доводи апеляційної скарги позивача, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали норм процесуального права.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що  ухвала Дарницького районного суду міста Києва від 18 січня 2024 року є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування немає, а тому апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» Климко Анни Дмитрівни слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.  
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» Климко Анни Дмитрівнизалишити без задоволення.
Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 18 січня 2024 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
       Головуючий                                       Судді: